справа № 619/1162/26
провадження № 2-о/619/73/26

РІШЕННЯ
іменем України
10 квітня 2026 року       м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,- 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності йому трудової книжки серія НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986.
Заява мотивована тим, що на титульній сторінці його трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986, прізвище написано з помилкою, а саме зазначено російською мовою « ОСОБА_2 », у той час коли у паспорті зазначено правильно - « ОСОБА_3 », у зв`язку з чим у його документах було виявлено розбіжність у написанні його прізвища, що вплине у подальшому на зарахування стажу роботи, її заробітку, періоду навчання під час оформлення та призначення пенсійних виплат по досягненню ним пенсійного віку, право на яке заявник набуде лише 30.11.2028, по досягненню 60 років.
Пояснив, що під час підготовки документів до внесення відомостей про трудову діяльність до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, він звернув увагу на те, що на титульній сторінці трудової книжки його прізвище не відповідає прізвищу, що зазначені у його паспорті, а саме замість правильного « ОСОБА_3 » в трудовій книжці зазначено - « ОСОБА_2 ».
Також додав, що на момент здійснення першого запису у його трудовій книжці НОМЕР_1 відповідальною особою був насінницький радгосп «Шлях Індустрії» Дергачівського району Харківської області діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, яка втратила чинність, у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства праці України Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 за №58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».
Вважає, що причина неправильного написання його прізвища у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986 виникла ув`язку із неуважністю посадових осіб, які заповнювали його трудову книжку.
Внаслідок такої помилки, у заявника на цей час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме Трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 01.07.1986 (а.с. 3-20).
Просить задовольнити заявлені вимоги, вважає, що існують на те усі правові та фактичні на те підстави. 
Ухвалою суду заяву було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, заяву просив задовольнити у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином, надіслав до суду клопотання, у якому просив справу розглянути без участі представника ГУ ПФУ в Харківській області та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 39-42).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню.
Згідно даних копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Козачолопанською сільською радою Дергачівського району Харківськоїь області від 24.12.1968, паспорта заявника серії НОМЕР_3 , виданого Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 18.01.2001, картки платника податків виданого Харківською ДПІ ГУ ДПС у Харківській області, військового квитка серії НОМЕР_4 , вбачається, що заявник « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 (а.с. 3-6, 23).
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986, така оформлена на ім`я – записано російською мовою - « ОСОБА_4 », дата рождения: ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 7-20).
З архівної довідки виданої заявнику Архівним відділом Харківської районної державної (війської) адміністрації Харківської області від 06.02.2026, вбачається, що прізвище заявника протягом його трудового стажу у офіційних документах, що зберігаються у обласному архіві неодноразово були вказані із помилками, а саме: «В архивном фонде совхоза «Шлях Индустрии» в приказах директора по личному составу за 1986 год значится ОСОБА_5 (так в документі) ОСОБА_6 , принят на работу и направлен на учебу в Харьк. инст. Электрофи. и механ. сельского хозяй. (так в документі) (приказ № 60-к § 5 п 4 от 02 июля 1986 года).»; «В приказах директора по личному составу за 1988 год значится ОСОБА_4 (так в документі), принят слесарем маш. двора (приказ № 121-к § 4 от 11 ноября 1988 года). Направлен с-за с 25.11.1988 года (так в документі) в связи с поступлением на учебу (приказ № 130-к § 5 от 28 ноября 1988 года).»; «В приказах директора по личному составу за 1990 год значится ОСОБА_4 (так в документі), принят мастером наладчиком маш. двора с ІНФОРМАЦІЯ_3 (приказ № 13-к § 1 от 01 февраля 1990 года). Переведен на должность зав. центр, склада зап. частей с 08.02.1990 года (приказ № 16-к § 4 от 08 февраля 1990 года).»; «В приказах директора по личному составу за 1996 год значится ОСОБА_1 , кладовщик переведен заведующим машинным двором с ІНФОРМАЦІЯ_4 ).»; «В книге приказов председателя ОАО «Шлях Индустрии» за 1998 год, значится ОСОБА_1 , назначен временно исполняющим главного инженера (приказ № 19-к § 2 п. 2 от 15 мая 1998 года).»; «В книге приказов председателя СПК «Шлях Индустрии» за 2004 год, значится ОСОБА_7 (так в документі), уволен по статье 36 п. 1 по соглашению сторон с 16.03.2004 года (приказ № 8-к § 3 п. 2 от 25 марта 2003 года (так в документі)).» Підстава: Ф.Р- 50, оп 1-л, спр. 888, арк. 38(зв),39; спр. 932, арк. 27, 28(зв); спр. 965, арк. 6, 9; спр. 977, арк. 46; спр. 981, арк. 18; Ф 231, оп. 1-л, спр. 21, арк.8 (а.с. 22).
Такі дані узгоджуються із інформацією зазначеною у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986.
Також записом №4 у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.07.1986, зазначено про те, що у період часу з 29.11.1986 по 26.10.1988 роки ОСОБА_1 проходив службу у лавах Радянської Армії, що підтверджується відповідними датами записів у військовому квитку заявника серії НОМЕР_4 (зв.бік. а.с. 9, 24).
Від встановлення вказаного факту належності правовстановлюючих документів залежить можливість призначення та отримання завником пенсійного забезпечення від держави у майбутньому.
Установлені судом обставини дають підстави для висновку про те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки для заявника, так як це впливає на реалізацію права ОСОБА_1 на призначення пенсії у майбутньому, проте неправильне написання прізвища у Трудовій книжці, серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986, є перешкодою для зарахування трудового (страхового) стажу, а виправити зазначений запис в позасудовому порядку неможливо.
У цьому випадку встановлення такого факту не пов`язується з вирішенням спору про право, оскільки суд не встановлює факт наявності трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 , а встановлює факт належності йому цієї трудової книжки, а законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15.09.2021 у справі № 733/324/21.
Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено перелік справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, серед яких, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц .
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до пунктів 2.11.- 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.
Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, у судовому порядку встановлюється факт приналежності особі документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові чи прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Із досліджених письмових доказів встановлено, що розбіжності в написанні прізвища у трудовій книжці з паспортними даними заявника носять лише формальний характер, враховуючи збіг інших даних, що стосуються особи.
Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки та записів у ній, виданої Насінницьким радгоспом «Шлях Індустрії» Дергачівського району Харківської області 01.07.1986 року, на на ім`я (записано російською мовою) - « ОСОБА_4 », дата рождения: ІНФОРМАЦІЯ_2 » (так у документі), необхідно заявнику для подальшого оформлення пенсійної виплати, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
З урахуванням наведеного, проаналізувавши та надавши оцінку вищевказаним доказам у їх сукупності і взаємозв`язку, суд доходить висновку про доведеність факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки, серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1986, що було видано на ім`я (записано російською мовою) - « ОСОБА_4 », дата рождения: ІНФОРМАЦІЯ_2 » (так у документі).
На переконання суду, вказані розбіжності у написанні прізвища заявника викликані різним його перекладом з російської мови на українську (відрізняється лише одна буква «а»/»о»), у зв`язку з чим суд погоджується із слушністю доводів поданої у порядку окремого провадження заяви.
Щодо розподілу судових витрат.
При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 211, 247, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд - 
в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – задовольнити.
Установити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: Трудової книжки, серії НОМЕР_1 , виданий 01.07.1986 на ім`я « ОСОБА_4 » , з усіма записами та змінами у ній - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області від 18.01.2001.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Реквізити сторін:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою (ВПО): АДРЕСА_2 ;
Заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ: 14099344, юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3.

Суддя  В. С. Овсянніков