Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2026 р. №520/30309/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Псечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рівненської обласної військової адміністрації (майдан Просвіти, буд. 1,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33013, код ЄДРПОУ 13986712) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив: 
- визнати протиправними дії Рівненської обласної військової адміністрації, які полягають у не дотриманні вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді звернення (пропозицією – зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853 від 14.06.2025р;
- визнати протиправною бездіяльність Рівненської обласної військової адміністрації, яка полягає у не розгляді звернення (пропозицією – зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853 від 14.06.2025р. першими керівниками Рівненської обласної військової адміністрації в строк передбачений ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян»; 
- зобов`язати Рівненську обласну військову адміністрацію розглянути звернення (пропозицією – зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853 від 14.06.2025р. відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» у термін не більше одного місяця з дня набрання рішення суду чинності.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни. 14.06.2025 позивачем через урядовий портал направлено на адресу відповідача звернення (пропозицію-зауваження) ПР-18945853 у порядку Закону України "Про звернення громадян". відповідачем на адресу позивача направлена відповідь за результатами розгляду звернення позивача підписана директором департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення та направлена відповідь за результатами розгляду звернення позивача підписана заступником директора департаменту соціальної політики. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, полягають у неналежному розгляді звернення позивача, оскільки звернення розглянуто не першими керівниками органу.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Уманця Андрія Ігоровича задоволено.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 по справі № 520/30309/25 скасовано.
Адміністративну справу № 520/30309/25 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
25 лютого 2026 року адміністративна справа № 520/30309/25 повернулась до Харківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання.
Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.
Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. 
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне. 
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 11.05.2018.
14.06.2025 р. Позивач звернувся на адресу Відповідача через сайт урядовий портал зі зверненням (пропозицією-зауваженням) ПР-18945853.
До звернення долучив копію посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни.
Листом від 20.06.2025 №503/04-16/П за підписом директора Департаменту Олега Вівсянника надано відповідь на вказане звернення, в якій вказано, що  ОСОБА_1 не підпадає під пільгову категорію відповідно «Обласної комплексної програми ветеранської політики на 2024-2025 роки та постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 156 «Деякі питання використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання окремих медичних послуг деяким категоріям осіб, які захищають/захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України».
Листом № 07-П-39скц від 25.06.2025 року за підписом заступника директора департаменту Шевчук Тетяни надано відповідь на вказане звернення, в якій вказано, що За наявності у позивача, документів, що підтверджують потребу в забезпеченні засобами реабілітації, які видано MCEK, ВЛК, ЛКК чи лікарсько-експертними комісіями до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2023 № 1306 «Деякі питання забезпечення допоміжними засобами реабілітації», забезпечення засобами реабілітації здійснюється на підставі таких документів без необхідності оформлення висновку. За наявності в особи висновку, сформованого МСЕК до 01.01.2025, забезпечення відповідними засобами реабілітації здійснюється на підставі таких документів.
Посилаючись на неналежний розгляд відповідачем його звернення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи обґрунтованість вказаних доводів, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).
Частиною 1 статті 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За змістом статті 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Статтею 4 Закону № 393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.
Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Матеріалами справи підтверджено, що звернення позивача № ПР-18945901 від 14.06.2025 відповідало вимогам статті 5 Закону №393/96, а тому підлягало розгляду відповідачем у встановлені законом строки та порядку з наданням оцінки усім вимогам та аргументам заявника.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина 3 статті 7 Закону № 393/96).
Суд зазначає, що предметом розгляду справи є правомірність надання відповіді від 20.06.2025 №503/04-16/П за підписом директора Департаменту Олега Вівсянника, та № 07-П-39скц від 25.06.2025 року за підписом заступника директора департаменту Шевчук Тетяни.
При цьому, що позивачем не оскаржується зміст наданої відповіді, однак вказує, що така відповідь надана не уповноваженою особою. 
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Статтею 14 Закону № 393/96 передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.
Частиною 1 статті 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Згідно із статтею 19 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Аналізуючи наведені норми Закону № 393/96 суд зазначає, що пропозиція (зауваження) осіб з інвалідністю внаслідок війни, яка відповідає вимогам Закону №393/96 повинна бути прийнята, всебічно та повно розглянута особисто першим керівником державного органу, до якого вона подана.
Як вказав Конституційний Суд України, з огляду на специфіку військової служби, яка полягає, зокрема, у виконанні військовослужбовцями спеціальних завдань, наявності ризиків для їх життя та здоров`я тощо, будь-яка форма проходження військової служби є обов`язком громадян України щодо захисту держави. Отже, закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги (абзац десятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другого сенату) від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019). Одним із проявів такої поваги з боку держави до осіб, які отримали інвалідність внаслідок війни, є передбачена частиною другою статті 15 Закону № 393/96-ВР гарантія розгляду їхніх заяв (клопотань) особисто першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.
Оскільки позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни, він має право на особистий розгляд його заяв (клопотань) першими керівниками органів державної влади. 
Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач 14.06.2025 р. Позивач звернувся на адресу Відповідача через сайт урядовий портал зі зверненням (пропозицією-зауваженням) № ПР-18945853.
До вказаної пропозиції-зауваження позивач додав копію посвідчення особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, що підтверджується відповідною відміткою в кінці тексту документу та позначкою про прикріплені до нього файли.
Варто зауважити, що про наявність в ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни свідчить наявна в матеріалах справи копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.05.2018.
Як встановлено судом, у відповідь на звернення позивача Херсонською обласною військовою адміністрацією надано лист 20.06.2025 №503/04-16/П за підписом директора Департаменту Олега Вівсянника, та лист № 07-П-39скц від 25.06.2025 року за підписом заступника директора департаменту Шевчук Тетяни.
При цьому жодних відомостей та посилань на відповідний документ щодо наявності у вказаної особи, станом на час розгляду звернення, повноважень розглядати звернення осіб з інвалідністю внаслідок війни від імені Херсонської обласної військової адміністрації (як першого керівника державного органу, до якого звернувся позивач) наведені листи від 20.06.2025 та від 25.06.2025 не містить. 
Не надано таких доказів і під час судового розгляду даної справи.
Отже, з наведеного слідує, що відповідач допустив неналежний розгляд заяви (пропозиції-зауваженням) № ПР-18945853 від 14.06.2025, оскільки таке звернення було розглянуто не першим керівником державного органу, що є порушенням наведених вище вимог ч. 2 ст. 14 Закону № 393/96, відповідно до яких пропозиції (зауваження), зокрема, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів особисто.
Проте, судом не встановлено порушення Херсонською обласною військовою адміністрацією строку розгляду звернення ОСОБА_1 ПР-18945853 від 14.06.2025 р., оскільки звернення датоване 14.06.2025, а відповідь надана 20.06.2025, що не перевищує місячного строку розгляду передбаченого ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи встановлені судом обставини щодо розгляду звернення позивача без дотримання вимог Закону № 393/96, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде визнання протиправними дії Херсонської обласної військової адміністрації, які полягають у не дотриманні вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді звернення (пропозицією зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853, від 14.06.2025 р. та зобов`язання Херсонську обласну військову адміністрацію розглянути звернення (пропозицією – зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853, від 14.06.2025 р. відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» у термін не більше одного місяця з дня набрання рішення суду чинності.
Відтак, аналізуючи зміст вищенаведених норм Закону України "Про звернення громадян", суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. 
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Рівненської обласної військової адміністрації (майдан Просвіти, буд. 1,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33013, код ЄДРПОУ 13986712) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Рівненської обласної військової адміністрації, які полягають у не дотриманні вимог ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» при розгляді звернення (пропозицією зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853, від 14.06.2025 р.
Зобов`язати  Рівненську обласну військову адміністрацію розглянути звернення (пропозицією – зауваженням) ОСОБА_1 ПР-18945853, від 14.06.2025 р. відповідно до ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» у термін не більше одного місяця з дня набрання рішення суду чинності.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Пасечнік О.В.