РІШЕННЯ
Іменем України

16 лютого 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/1037/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу 
за позовом: Чернігівської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ 0291011426), вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000
в інтересах держави в особі:
позивача 1: Національної служби здоров`я України (код ЄДРПОУ 42032422), проспект Степана Бандери, 19, м. Київ, 04053
позивача 2: Північного офісу Держаудитслужби (код ЄДРПОУ 40479560), вул. Січових Стрільців, 18,м. Київ, 04053
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер - Мед" (код ЄДРПОУ 35194534), проспект Миру, 44, м. Чернігів, 14005
до відповідача 2: Комунального некомерційного підприємства "Городнянська міська лікарня "Городнянської міської ради (код ЄДРПОУ 02006225) просп. Чернігівська, 26, м. Городня, Чернігівський район, Чернігівська область
про визнання недійсним пунктів договору та стягнення грошових коштів в сумі 128661,44 грн;

за участю представників учасників справи:
від прокуратури: Ходико О.Є.;
від позивача 1: не з`явився;
від позивача 2: не з`явився;
від відповідача 1: Торбеєва М.О., адвокат;
від відповідача 2: не з`явився

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
Чернігівська окружна прокуратура звернулася до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Північного офісу Держаудитслужби з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер - Мед" та Комунального некомерційного підприємства "Городнянська міська лікарня" Городнянської міської ради про:
- визнання недійсним пункту 2.3. Договору про закупівлю товару № 125-10.2024/505 від 23.10.2024, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Городнянська міська лікарня "Городнянської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сівер-Мед" в частині виключення податку на додану вартість до загальної ціни договору;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер-Мед" в дохід Державного бюджету в особі Національної служби охорони здоров`я України грошових коштів в сумі 128 661,44 грн.
Прокурор також просить стягнути з відповідачів на користь Чернігівської обласної прокуратури сплачений судовий збір у сумі 4 844,80 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладанні договору та під час проведення оплати за придбаний товар до вартості Товару неправомірно включено ПДВ в сумі 128661,44 грн в порушення положень підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України і, як наслідок, завищено вартість товару на вказану суму, а тому прокурор просить стягнути цю суму на підставі ст. 1212 ЦК України як безпідставне набуте майно. 
В обґрунтування вимоги щодо визнання недійсним пункту 2.3. Договору прокурор зазначає, що недотримання при укладенні останнього вимог законодавства дає підстави для визнання в судовому порядку такого договору недійсним в частині включення ПДВ до загальної ціни Договору.
Ухвалою суду від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.11.2025, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позові, відповіді на відзив, заперечень.
Відповідно до наявних у матеріалах справи довідок про доставку електронного листа, прокурор, позивачі 1, 2 та відповідачі 1, 2 отримали ухвалу про відкриття провадження у справі 27.10.2025.
Отже, в розумінні статті 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в суді, про встановлені судом строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.
03.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від управління Північного офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення, відповідно до яких заходи державного фінансового контролю (державний фінансовий аудит, перевірка закупівель та інспектування) в Комунальному некомерційному підприємстві "Городнянська міська лікарня" Городнянської міської ради, в ході яких досліджувалась закупівля UA-2024-10-04-003058-a та укладений договір за результатами закупівлі, не проводились. Також управління вказує, що чинним законодавством до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері державного фінансового контролю, не належить право на подання позову до суду з вимогами про визнання договорів недійсними.
06.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від Комунального некомерційного підприємства "Городнянська міська лікарня" Городнянської міської ради (відповідача 2) надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив, вказавши, що виходячи зі змісту абзацу 3 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України умовою звільнення від оподаткування податком на додану вартість є не лише включення медичного виробу до переліку, встановленого Кабінетом Міністрів України, а і цільове використання такого обладнання, а саме для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я.
Разом з тим відповідач 2 зазначає, що він не є лікувальним закладом, який призначений для спеціалізованого надання медичної допомоги фізичним особам, які зазнали поранення чи контузії в результаті воєнної агресії російської федерації. Зокрема, згідно наказу Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації від 24.01.2025 № 17 «Про організацію надання медичної та реабілітаційної допомоги військовослужбовцям в закладах охорони здоров`я» КНП «Городнянська міська лікарня» не входить до переліку закладів області, які залучаються до здійснення заходів лікувально-евакуаційного забезпечення, та відповідно до Наказу Міністерства оборони України та Міністерства охорони здоров`я України від 07.02.2018 № 49/180 «Про визначення механізму надання вторинної (спеціалізованої) і третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану» не віднесено до медичних закладів спеціалізованої і високоспеціалізованої медицини (вторинна, третинна), тобто до закладів охорони здоров`я та державних установ НАМН, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану.
Відповідач 2 також вказує, що з урахуванням положень його Статуту, КНП «Городнянська міська лікарня» здійснює медичне обслуговування усього населення (в тому числі і військовослужбовців та осіб, постраждалих внаслідок збройної агресії російської федерації, але не виключно їх) за програмою медичних гарантій, а тому закупівля товару, який є предметом оспорюваного договору, лікарнею здійснювалась не для проведення спеціальних заходів, визначених пунктом 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, а для загальних медичних потреб населення в області хірургічної медицини, що виключає можливість застосування податкової пільги.
Відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву на позов.
10.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер - Мед" (відповідача 1) надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив, вказавши, що за змістом підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України умовами звільнення від оподаткування податком на додану вартість є одночасне поєднання двох обставин: включення медичного виробу до переліку, встановленого Кабінетом Міністрів України та цільове використання такого обладнання, а саме: для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я. Отже, за доводами відповідача 1, у разі, якщо не дотримано хоча б однієї із зазначених вище умов, така операція підлягає оподаткуванню ПДВ у порядку, визначеному підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 розділу V ПК України.
При цьому, відповідач 1 звертає увагу суду на те, що предметом закупівлі було ДК 021:2015: 33160000 – 9 є Устаткування для операційних блоків (Система артроскопічного шейвера (НК 024:2023:36224 – Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі); Артроскопічні інструменти (НК 024:2023: 44091 – Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання); Радіочастотний хірургічний апарат (НК 024:2023: 44776 – Електрохірургічна система)), яке не включено до Переліку № 1447 як медичні вироби, ввезення та постачання яких на митну територію України під час воєнного стану звільняє від оподаткування ПДВ, тому ототожнення його прокурором із «комплектом обладнання для артроскопії» та «набором хірургічних інструментів» є помилковим, оскільки деякі із наведених у додатку № 1 до оспорюваного договору медичних виробів хоча окремо і є артроскопічними або хірургічними інструментами за своєю суттю й призначенням, однак не є комплектом чи набором у своїй сукупності.
Також відповідач 1 заперечує спеціальне цільове використання товару, що є предметом закупівлі за оскаржуваним договором, з аналогічних підстав, визначених у відзиві на позов відповідача 2.
У зв`язку з викладеним, ТОВ «Сівер-МЕД» наполягає на тому, що підстави для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ на підставі підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України в контексті умов договору поставки від 23.10.2024 № 125-10.2024/505 – відсутні.
Крім того, відповідач 1 заперечує наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави як в особі Національної служби здоров`я України, так і в особі Північного офісу Держаудитслужби, оскільки інтереси держави порушені не були, бездіяльності компетентних органів також не встановлено, з огляду на таке:
- питання розпорядження коштами КНП «Городнянська містка лікарня», які воно отримало як дохід за надання послуг з медичного обслуговування населення, не належить до компетенції НСЗ України;
- з посиланням на лист НСЗ України від 08.04.2025 № 14377/2-16-25 відповідач 1 зазначив, що НСЗ України, як замовник медичних послуг та лікарських засобів за програмою медичних гарантій, відповідно до визначених законодавством повноважень, не виділяє кошти на здійснення закупівель та не фінансує заклади охорони здоров`я; жоден із нормативно-правових документів не містить положень, що регламентують напрями використання надавачем медичних послуг отриманих за програмою медичних гарантій коштів; заклади охорони здоров`я комунальної форми власності в організаційно-правовій формі комунального підприємства здійснюють свою господарську діяльність самостійно відповідно до затвердженого власником або уповноваженим ним органом фінансового плану, згідно з яким підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів, тому заклади охорони здоров`я, які уклали договір із НСЗ України є автономними, тобто самостійними щодо питань розпорядження коштами, які вони отримують за надання послуг з медичного обслуговування населення та витрачають кошти у відповідності до встановленого законодавством порядку та фінансового плану, який затверджується його власником;
- Північний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області зазначає про відсутність порушень процедури публічної закупівлі з боку Відповідачів;
- законодавство чітко визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, до яких, не належить право на подання позову до суду з вимогами про визнання договорів недійсними (згідно з пунктом 8 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, крім іншого, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства).
Крім того, у відзиві на позов відповідач 1 повідомив, що ТОВ «Сівер-МЕД» направлено до Державної податкової служби України звернення на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі за вих. № 2181/10-25 від 31.10.2025 щодо застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ операції з постачання медичного обладнання, що є предметом договору поставки № 125-10.2024/505 від 23.10.2024; на день подання відзиву індивідуальну податкову консультацію отримано не було, тому вона буде надана суду після її надходження.
Відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву на позов.
14.11.2025 через підсистему «Електронний суд» прокурором подано відповідь на відзив відповідача 2, у якому останній на спростування доводів відповідача 2 з посиланням на лист КНП «Городнянська міська лікарня» від 25.09.2025 №01-19/1015 зазначив, що в період з 23.10.2024 по 18.09.2025 за допомогою медичних виробів, які зазначені у Додатку №1 - Специфікації до Договору поставки №125-10.2024/505, КНП «Городнянська міська лікарня» надано медичну допомогу 52 особам з них – 31 військовослужбовець, що беруть участь у здійсненні заходів з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та зазнали поранення або зазнали контузії чи іншого ушкодження здоров`я. Разом з тим, при укладанні договору, а також під час проведення оплати за придбаний за договором товар сторони протиправно домовились про ціну вищевказаних медичних товарів з урахуванням суми ПДВ, як наслідок з Державного бюджету безпідставно витрачено частину грошових коштів на його придбання.
Відповідь на відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
Справа розглядається з урахуванням поданої відповіді на відзив.
18.11.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідачем 2 подані заперечення, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що сторонами договору (Відповідачами по справі) не було допущено порушень законодавчих та нормативних актів, що вже обґрунтувалось у відзиві на позовну заяву, а Чернігівською окружною прокуратурою не доведено наявності сукупності обох умов, необхідних для звільнення від оподаткування податком на додану вартість (ні включення медичного виробу до переліку, встановленого Кабінетом Міністрів України, ні спеціальне цільове використання такого обладнання). Окремо відповідач 2 наголосив, що виявлення порушень вимог законодавства у бюджетній сфері та оцінка випадків неправильності нарахування податків або несплати податків не є компетенцією органів прокуратури.
Заперечення прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
Справа розглядається з урахуванням поданих заперечень.
25.11.2025 відповідачем 1 подано клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату і час, оскільки за повідомленням ДПС України розгляд звернення товариства щодо надання індивідуальної податкової консультації продовжено на 15 календарних днів.
Клопотання прийнято судом до розгляду.
У підготовчому засіданні 27.11.2025 суд з урахуванням думки прокурора постановив протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача 1, продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 18.12.2025.
17.12.2025 відповідачем 1 подано клопотання про долучення доказів (індивідуальної податкової консультації ДПС України від 09.12.2025 № 6549/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК) до матеріалів справи.
Клопотання прийнято судом до розгляду.
У підготовчому засіданні 18.12.2025 суд протокольно задовольнив клопотання відповідача та з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 статті 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом у підготовчому засіданні, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.01.2026.
14.01.2026 через підсистему «Електронний суд» відповідачем 1 подані додаткові пояснення у справі.
14.01.2026 через підсистему «Електронний суд» прокурором у зв`язку з поданими відповідачем поясненнями подана заява про долучення додаткових пояснень у справі та долучення до матеріалів справи тендерної документації на закупівлю.
У судовому засіданні 15.01.2026 суд прийняв до розгляду додаткові пояснення відповідача 1 та прокурора. Разом з тим, заслухавши думку відповідача 1, тендерна документація судом до розгляду не прийнята, про що постановлено протокольну ухвалу.
У судовому засіданні 15.01.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви до 04.02.2026. 
У судовому засіданні 04.02.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та на підставі ст. 219 ГПК України з урахуванням складності справи відклав проголошення рішення до 16.02.2026, про що присутніх учасників процесу повідомив під розпис, а тих, хто не з`явився – ухвалою суду від 04.02.2026.
Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.
04.02.2026 у судовому засіданні проголошено скорочене рішення на підставі ст. 240 ГПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
04.10.2024 Комунальним некомерційним підприємством «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради (далі – КНП «Городнянська міська лікарня») у системі публічних закупівель «Прозорро» оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями про предмет закупівлі ДК 021:2015:33160000 – 9- Устаткування для операційних блоків (Система артроскопічного шейвера (НК 024:2023:36224 - Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі); Артроскопічні інструменти (НК 024:2023: 44091 - Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання); Радіочастотний хірургічний апарат (НК 024:2023:44776 – Електрохірургічна система)) очікуваною вартістю 2 010 000 грн (ідентифікатор закупівлі UA-2024-10-04-003058-a).
Відповідно до протоколу №30 від 14.10.2024 щодо прийняття рішення уповноваженою особою Комунальним некомерційним підприємством «Городнянська міська лікарня» прийнято рішення про намір укласти договір з переможцем закупівлі ТОВ «Сівер-МЕД».
За результатами закупівлі 23.10.2024 між КНП «Городнянська міська лікарня» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД» (Постачальник) укладено договір про закупівлю №125-10.2024/508, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця: ДК 021:2015:33160000 – 9- Устаткування для операційних блоків (Система артроскопічного шейвера (НК 024:2023:36224 - Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі); Артроскопічні інструменти (НК 024:2023: 44091 - Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання); Радіочастотний хірургічний апарат (НК 024:2023:44776 – Електрохірургічна система)), найменування, одиниця виміру, конкретна назва, кількість та ціна якого зазначені в специфікації – Додатку № 1 до цього Договору (надалі іменується - «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар на умовах, викладених у цьому Договорі.
Відповідно до пункту 2.3 вказаного Договору загальна сума Договору складає: 1 966 682,00 грн. (Один мільйон дев`ятсот шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 00 копійок), у т.ч. ПДВ - 128 661,44 грн.
Додатком № 1 до Договору (Специфікація) визначено, що Товаром, який належить поставити за умовами Договору, є: 
1. 8100-10 Консоль шейвера Barracuda у складі: 
- 8100-10 Консоль шейвера Barracuda, 1 шт. 
- 8100-25 Рукоятка шейвера Barracuda з ручним керуванням, 1 шт. 
- 8100-30 Ножний перемикач шейвера Barracuda, 1 шт. 
- VCCB-45P Лезо шейвера, Clean Cut, 4,5 мм, 130 мм, одноразове, 1 шт.
- VFCB-45P Лезо шейвера, Fast Cut, 4,5 мм, 130 мм, одноразове, 1 шт. 
- VFRB-45P Лезо шейвера, Full Radius, 4,5 мм, 130 мм, одноразове, 1 шт. 
Ціна за одиницю (комплект): 909000,00 грн без ПДВ, 972630,00 грн з ПДВ.
2. Артроскопічні інструменти у складі: 
- 351-040 Біполярний кабель, для пінцетів BOWA, для 2-pin 28 мм, 4.5 м, 1 шт. 
- 283-115-04 ARTHRO-PHASER Електрод для вапоризації, 1 шт. 
- 578-020-00 Кусачки широкі; низькопрофільні; профіль наконечника/укусу/бранш 1,9/3,2/5,0мм; середні; прямі, 1 шт. 
- 578-021-00 Кусачки широкі; низькопрофільні; профіль наконечника/укусу/бранш 1,9/4,5/6,1мм; великі; прямі, 1 шт. 
- 101-140 Біполярний кабель, для пінцетів BOWA, COMFORT, 4.5 м, 1 шт. 
Ціна за одиницю (комплект): 117990,65 грн без ПДВ, 126250,00 грн з ПДВ 
3. RFS-100A Плазмова електрохірургічна система у складі: 
- RFS-100A Плазмова електрохірургічна система - 1 шт; 
- G32A34 Електрод одноразовий - 1 шт. 
- G32A31 Електрод одноразовий - 1 шт. - G31A33 Електрод одноразовий - 1 шт.
Ціна за одиницю (комплект): 811029,91 грн без ПДВ, 867802,00 грн з ПДВ
Загальна вартість: 1 966 682,00 грн, у т.ч. ПДВ - 128 661,44 грн.
07.11.2024 та 27.12.2024 Постачальник здійснив поставку Товару, що підтверджується видатковою накладною № 463 від 07.11.2024 та видатковою накладною № 627 від 27.12.2024.
Платіжними інструкціями № 2911 від 07.11.2024 та № 3201 від 27.12.2024 КНП «Городнянська міська лікарня» як Замовник оплатив ТОВ «Сівер-МЕД» відповідно 1 098 880,00 грн (в т.ч. ПДВ - 71 889,35 грн) та 867 802,00 грн (в т.ч. ПДВ - 56 772,09 грн).
Як стверджує прокурор, положення п. 2.3. Договору суперечать п.п. 2 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а тому наявні підстави для визнання недійсним Договору в частині включення ПДВ до вартості товару, а безпідставно сплачені кошти у вигляді податку на додану вартість мають бути повернуті, оскільки безпідставно отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер- МЕД».
31.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД» направило письмове звернення до Державної податкової служби України № 2181/10-25 на отримання індивідуальної податкової консультації з наступних питань:
- Відповідно до підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу чи звільняється від оподаткування податком на додану вартість операція на постачання нижчезазначеного обладнання, яке є предметом договору поставки № 125-10.2024/505 від 23 жовтня 2024 року за умови, якщо умови закупівлі та положення Договору не містять обмежень щодо цивільного використання обладнання згідно переліку (за номенклатурою, зазначеною в специфікації).
- Чи повинен Договір поставки № 125-10.2024/505 від 23 жовтня 2024 року містити інформацію щодо мети цільового використання обладнання, що закуповується, а саме з «метою надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я» для можливості застосування до Постачальника звільнення від спати податку на додану вартість відповідно до підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
- Чи всі заклади охорони здоров`я відноситься до таких, які надають медичну допомогу фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, враховуючи, що відповідно до Наказу Міністерства оборони України та Міністерства охорони здоров`я України від 07.02.2018 № 49/180 визначений перелік закладів охорони здоров`я (до вказаного переліку КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради не віднесено), що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в антитерористичній операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану.
09.12.2025 Державною податковою службою України надано відповідь - індивідуальну податкову консультацію № 6549/ІПК/99-00-21-03-02 ІПК на звернення з переліком питань ТОВ «Сівер – МЕД», в якій запитувача повідомлено про таке:
По питанню 1. Режим звільнення від оподаткування ПДВ, встановлений підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, зокрема до операцій з постачання на митній території України медичних виробів, застосовується за умови, що такі медичні вироби:
- призначені для використання у відповідних заходах, перерахованими у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України суб`єктами (у тому числі закладами охорони здоров`я);
- включені до переліку № 1447.
При дотримання таких умов операції Товариства з постачання медичних виробів на митній території України підлягають звільненню від оподаткування ПДВ. Товариство зобов`язане скласти податкову накладну на отримувача медичних виробів без нарахування податку на додану вартість. 
Щодо відповідності медичного обладнання вимогам Переліку № 1447, ДПС рекомендує звернутися до Міністерства охорони здоров`я України.
По питанню 2. Нормами підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не визначено переліку підтверджуючих документів для цілей застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ. Інформація щодо цілей використання медичних виробів може бути зазначена у договорі на постачання таких медичних виробів.
Водночас, якщо придбання медичних виробів, які включено до Переліку № 1447, здійснюється не для використання у відповідних заходах, перерахованих у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суб`єктами, то на операцію Товариства з постачання на митній території України медичних виробів режим звільнення від оподаткування ПДВ не поширюватиметься і, відповідно, така операція підлягатиме оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку.
По питанню 3. Питання віднесення закладів охорони здоров`я до таких, які надають медичну допомогу фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я не відносить до компетенції ДПС.
Щодо можливості одночасного використання медичних виробів, зазначених у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, іншим особам ніж ті, які визначені у вказаному підпункті, ДПС пропонує звернутися до Міністерства охорони здоров`я України.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватись виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Разом з тим, 04.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД» направило звернення до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації № 2207/11-25 на отримання інформації з наступних питань:
1) Чи входить придбане Комунальним некомерційним підприємством «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради обладнання до «комплекту обладнання для артроскопії» та «набору хірургічних інструментів» та чи можуть вони бути як окремо визначені одиниці:
1. Консоль шейвера Barracuda у складі: 
- Консоль шейвера Barracuda, 1 шт. 
- Рукоятка шейвера Barracuda з ручним керуванням, 1 шт. 
- Ножний перемикач шейвера Barracuda, 1 шт. 
- Лезо шейвера, Clean Cut, 4,5 мм, 130 мм, одноразове, 1 шт.
- Лезо шейвера, Fast Cut, 4,5 мм, 130 мм, одноразове, 1 шт. 
- Лезо шейвера, Full Radius, 4,5 мм, 130 мм, одноразове, 1 шт. 
2. Артроскопічні інструменти у складі: 
- Біполярний кабель, для пінцетів BOWA, для 2-pin 28 мм, 4.5 м, 1 шт. 
- ARTHRO-PHASER Електрод для вапоризації, 1 шт. 
- Кусачки широкі; низькопрофільні; профіль наконечника/укусу/бранш 1,9/3,2/5,0мм; середні; прямі, 1 шт. 
- Кусачки широкі; низькопрофільні; профіль наконечника/укусу/бранш 1,9/4,5/6,1мм; великі; прямі, 1 шт. 
- Біполярний кабель, для пінцетів BOWA, COMFORT, 4.5 м, 1 шт. 
3. RFS-100A Плазмова електрохірургічна система у складі: 
- Плазмова електрохірургічна система - 1 шт; 
- Електрод одноразовий - 1 шт. 
- Електрод одноразовий - 1 шт. 
- Електрод одноразовий - 1 шт.
2) Чи всі заклади охорони здоров`я відноситься до таких, які надають медичну допомогу фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, враховуючи, що відповідно до Наказу Міністерства оборони України та Міністерства охорони здоров`я України від 007.02.2018 № 49/180 визначений перелік закладів охорони здоров`я, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в антитерористичній операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану.
3) Чи віднесено Комунальне некомерційне підприємство «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради до переліку закладів охорони здоров`я із спеціальним статусом щодо надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України.
07.11.2025 Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації надано відповідь № 03-28/5441 на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД». Так, Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації зазначає таке:
Предметом закупівлі, яку проводило Комунальне некомерційне підприємство «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради є медичні вироби, які за своїм призначенням можуть входити до складу наборів, так і бути окремо використані в будь-якій області хірургічної медицини.
Артроскопічні інструменти та шейверна система можуть бути використані в артроскопії суглобів, нейрохірургії, ЛОР-хірургії, спінальній та щелепно-лицьовій хірургії.
Плазмова електрохірургічна система може використовуватися в дерматології, ЛОР-хірургії, пластичній хірургії, офтальмології, стоматології, ортопедії.
Таким чином, медичні вироби, які зазначені у специфікації до Договору № 125-10.2024/505 від 23.10.2025 між Комунальним некомерційним підприємством «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД», є окремо визначеними одиницями та можуть використовуватися в будь-якій області хірургії.
Відповідно до спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства охорони здоров`я України від 07.02.2018 року № 49/180 «Про визначення механізму надання вторинної (спеціалізованої) і третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану» Комунальне некомерційне підприємство «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради не включене до переліку закладів, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) і третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в антитерористичній операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану.
Фактичною підставою позову стало завищення відповідачами вартості поставки товару на суму ПДВ, яка за твердженням прокурора не підлягала сплаті в силу вимог підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, що є підставою для визнання недійсним пункту 2.3. договору про закупівлю товару від 23.10.2024 № 125-10.2024/505 в частині включення суми ПДВ до загальної ціни договору, укладеного між відповідачами, та стягнення цієї суми податку на підставі ст. 1212 ЦК України.
Підстави представництва прокурором інтересів держави.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).
Так, частиною 3 ст. 53 ГПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача (ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України).
Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у разі відсутності такого органу.
Відповідно до висновку № 3 (2008) Консультативної Ради Європейських прокурорів “Про роль прокуратури за межами сфери кримінального права” прокурор має реалізовувати функції від імені суспільства та на захист державних інтересів.
Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, з`ясовуючи поняття “інтереси держави” висловив позицію проте, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій, чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
З урахуванням того, що поняття "інтереси держави" є оціночним; в кожному конкретному випадку прокурор, який звертається до суду із заявою, повинен обґрунтувати в суді наявність підстав для представництва інтересів держави (в тому числі публічних інтересів територіальної громади), але виключного переліку обставин, які можуть використовуватися, закон не передбачає.
Таким чином, “інтереси держави” охоплюють широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація “інтересів держави”, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).
Відповідно до частини 4 цієї статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Національної служби здоров`я України.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, останню прокурором подано в особі Національної служби здоров`я України у зв`язку із невиконанням нею своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави у суді.
Відповідно до статуту КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради, затвердженого рішенням десятої сесії восьмого скликання Городнянської міської ради від 02.12.2021, Комунальне некомерційне підприємство «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради (далі – Підприємство) є лікарняним закладом охорони здоров`я – комунальним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної та вторинної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством та статутом; здійснює некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних результатів (пункти 1.1, 1.4 Статуту). Майно підприємства є власністю територіальної громади (пункт 1.2). Майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління, майно становить необоротні та оборотні активи, основні засоби та грошові кошти (пункт 5.1 Статуту), джерелами формування майна та коштів останнього є, зокрема, кошти місцевого бюджету, власні надходження підприємства, цільові кошти, кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення (пункт 5.3 Статуту).
Відповідно до статей 14, 16, 17, 18, 19 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» органи державної влади та органи місцевого самоврядування сприяють розвитку закладів охорони здоров`я усіх форм власності.
За організаційно-правовою формою заклади охорони здоров`я комунальної власності можуть утворюватися та функціонувати як комунальні некомерційні підприємства або комунальні установи.
Держава підтримує господарську діяльність у сфері охорони здоров`я.
Фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Медична допомога надається безоплатно за рахунок бюджетних коштів у закладах охорони здоров`я та фізичними особами-підприємцями, які зареєстровані та одержали в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, з якими головними розпорядниками бюджетних коштів укладені договори про медичне обслуговування населення.
Договори про медичне обслуговування укладаються у межах бюджетних коштів, передбачених на охорону здоров`я на відповідний бюджетний період, на підставі вартості та обсягу послуг з медичного обслуговування, замовником яких є держава або органи місцевого самоврядування.
Держава організовує матеріально-технічне забезпечення охорони здоров`я в обсязі, необхідному для надання населенню гарантованого рівня медичної та реабілітаційної допомоги.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - це програма, що визначає перелік та обсяг медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.
Надавачами медичних послуг є заклади охорони здоров`я всіх форм власності та фізичні особи-підприємці, які одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та уклали договір про медичне обслуговування населення з Уповноваженим органом Національної служби здоров`я України.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.
За рахунок Державного бюджету України окремо здійснюється фінансове забезпечення програм громадського здоров`я, заходів боротьби з епідеміями, проведення медико-соціальної експертизи, діяльності, пов`язаної з проведенням судово-медичної та судово-психіатричної експертиз, та інших програм у галузі охорони здоров`я, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також для підтримки державних некомерційних підприємств охорони здоров`я, зокрема, щодо оновлення матеріально-технічної бази, капітального ремонту, реконструкції, оплати енергоносіїв, підвищення оплати праці медичних працівників та фахівців з реабілітації, крім випадків участі державного некомерційного підприємства в державно-приватному партнерстві, фінансування якого здійснюється відповідно до угод, визначених Законом України «Про державно-приватне партнерство».
Відповідно до статті 5 зазначеного Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма медичних гарантій базується на таких принципах, як, зокрема, законодавче визначення умов і порядку фінансування надання медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів за рахунок коштів Державного бюджету України за програмою медичних гарантій; цільове та раціональне використання коштів, передбачених на фінансування надання медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів за програмою медичних гарантій.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що очевидним є наявність інтересів держави у правовідносинах, які складаються під час реалізації закладами охорони здоров`я своїх функцій у сфері медичного обслуговування населення, у тому числі під час закупівлі товарів за рахунок коштів державних фінансових гарантій у сфері медичного обслуговування населення.
Водночас лікарні як надавачі медичних послуг населенню отримують від розпорядника зазначені кошти та мають забезпечити їх використання в межах своєї статутної діяльності, яка є некомерційною та неприбутковою, а саме: ціллю використання таких коштів відповідно до статті 5 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» має бути надання медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів населенню.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між Уповноваженим органом та закладом охорони здоров`я незалежно від форми власності чи фізичною особою-підприємцем, яка в установленому законом порядку одержала ліцензією на провадження господарської діяльності з медичної практики, що відповідають встановленим Кабінетом Міністрів України вимогам до надавача медичних послуг за програмою медичних гарантій, та має відповідати умовам закупівлі, специфікаціям до медичних послуг, а також враховувати визначений у програмі медичних гарантій обсяг забезпечення медичними послугами відповідно до потреб у межах кожного госпітального округу.
З листа Національної служби здоров`я України № 14377/2-16-25 від 08.04.2025 вбачається у 2024 році між НСЗУ та КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради укладені договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій: № 3922-Е124-Р000, № 8423-Е724-Р000, № 0048-Е124-Р000, № 2340-Е124-Р000 та № 0000-005Т-М000.
Відповідно до положень Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 410, Національна служба здоров`я України оплачує надані медичні послуги згідно з тарифами та коригувальними коефіцієнтами на підставі звітів про медичні послуги відповідно до укладеного договору в межах бюджетних асигнувань, визначених у плані асигнувань на відповідний період за певним напрямом.
Згідно з інформацією про закупівлю UA-2024-10-04-003058-a джерелом фінансування закупівлі є кошти НСЗУ (https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2024-10-04-003058-a).
Отже, КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради є надавачем медичних послуг та одержувачем коштів за програмою медичних гарантій у сфері медичного обслуговування населення, разом з тим не є суб`єктом владних повноважень.
Повноваження Національної служби здоров`я України визначені Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та Положенням про Національну службу здоров`я України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 №1101 (зі змінами).
Так, пункт 7 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» визначено, що Уповноважений орган – це центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра, який очолює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. 
Відповідно п. 1 вказаного вище Положення Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» основними функціями Уповноваженого органу є, зокрема, реалізація державної політики у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення за програмою медичних гарантій, виконання функцій замовника медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів за програмою медичних гарантій; здійснення заходів, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та підпункту 5 пункту 4 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого Кабінетом Міністрів України у постанові від 27.12.2017 № 1101, на Національну службу здоров`я України покладено обов`язок здійснювати заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій.
Відповідно до підпункту 14 пункту 4 Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого Кабінетом Міністрів України у постанові від 27.12.2017 № 1101, Національна службу здоров`я України відповідно до покладених на неї завдань інформує уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування про виявлені порушення умов договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій і договорів про реімбурсацію та звертається до суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2024 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2023 № 1394, НСЗУ оплачує надані медичні послуги згідно з тарифами та коригувальними коефіцієнтами (які застосовуються шляхом множення, якщо інше не передбачено цим Порядком), визначеними в цьому Порядку, на підставі звітів про медичні послуги, які подані надавачем медичних послуг та складені на підставі інформації, яка внесена до електронної системи охорони здоров`я не пізніше десятого робочого дня після закінчення відповідного звітного періоду, що складаються в порядку, передбаченому Типовою формою договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 410 “Про договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій”, відповідно до укладеного договору в межах бюджетних асигнувань, передбачених на 2024 рік за відповідним пакетом медичних послуг.
Тобто бюджетні кошти державних фінансових гарантій у сфері медичного обслуговування населення є державними коштами, розпорядником яких є Національна служба здоров`я України.
Розпорядник бюджетних коштів є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням бюджетних коштів, а тому є належним позивачем у справі. До таких висновків прийшов Верховний Суд, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, Верховного Суду Касаційного господарського суду від 09.08.2023 №924/1283/21. Велика Палата Верховного Суду також визначила правомірним й стягнення незаконно сплачених бюджетних коштів до бюджету в особі його розпорядника. 
Таким чином, Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів, а відтак особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням бюджетних коштів, а тому є належним позивачем у справі.
Підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Держаудитслужби, як органу державного фінансового контролю.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, в тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
У статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено право органу державного фінансового контролю порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (пункт 8); право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10), а також при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13).
Відповідно до частини першої статті 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 (далі - Положення), Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно із пунктами 3, 4, 9 частини 4 Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель; здійснює контроль, зокрема, за дотриманням законодавства про державні закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку право охоронюваним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.
Згідно із Положенням про Північнний офіс Держаудитслужби, затвердженим Наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23 Північний офіс Держаудитслужби (далі - Офіс) підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Вінницькій, Житомирській, Черкаській, Чернігівській областях (далі - управління).
Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно. На території Чернігівської області реалізацію державного фінансового контролю здійснює апарат Офісу.
Офіс відповідно до покладених на нього завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту здійснення перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель; здійснює контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень. Вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Офіс має право, зокрема, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.
Отже, чинним законодавством України визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю у сфері закупівель за бюджетні кошти у таких правовідносинах, відповідно, Північний офіс Держаудитслужби з метою захисту інтересів держави у разі незабезпечення вимог щодо усунення виявлених порушень набуває статусу позивача внаслідок звернення до суду з позовними вимогами про визнання частини договору недійсною, у якій передбачається незаконне витрачання бюджетних коштів.
Аналогічні висновки наведені Верховним Судом у постановах від 06.11.2020 у справі № 906/1024/19, від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18, від 09.09.2020 у справі № 921/524/18.
При цьому близька за змістом правова позиція стосовно визначення позивачами НСЗУ та Офісу у подібних правовідносинах, викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі № 913/14/24, яку в силу приписів частини 4 статті 236 ГПК України враховано судом до спірних правовідносин.
Прокурор звертався до НСЗУ та Північного офісу Держаудитслужби з повідомленням про порушення чинного законодавства в частині перерахування коштів за придбаний за договором №125-10.2024/505 від 23.10.2024 товар з урахуванням ПДВ та просив надати інформацію про вжиття заходів, зокрема позовного характеру, щодо усунення виявлених порушень, (листи від 21.03.2025 №55-77-2462вих-25, від 24.03.2025 №55-77-2474вих-25).
НСЗУ у листі № 14377/2-16-25 від 08.04.2025 та Північний офіс Держаудитслужби у листі № 262616-17/2381-2025 від 26.03.2025 зазначили про відсутність підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру.
Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів, які є уповноваженими органами у спірних правовідносинах, і у разі виявлення порушень законодавства мають право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів держави, однак цього не зробили.
У порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор повідомив позивачів про намір подати позов в інтересах держави в особі НСЗУ та Північного офісу Держаудитслужби про визнання недійсним п. 2.3 Договору в частині включення до ціни ПДВ та стягнення безпідставно отриманих коштів (лист від 17.10.2025 №55-77-7856вих-25).
За таких обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення з боку прокурора бездіяльності НСЗУ та Північного офісу Держаудитслужби, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави та про наявність підстав для звернення прокурора з цим позовом до суду. 
Разом з цим, суд зауважує, що при визначенні органу, в інтересах якого пред`являється позов, прокурор не повинен перелічувати усі без винятку органи, уповноважені державою на здійснення повноважень із захисту інтересів держави у відповідному спорі, оскільки згідно зі статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурору достатньо довести, що орган, в інтересах якого заявлено позов, уповноважений на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах. Отже, закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Згідно із положеннями статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Приписи частини 1 статті 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Дослідивши зміст укладеного між відповідачами договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, тому такий договір з огляду на встановлений статтею 204 ЦК України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у відповідачів взаємних цивільних прав і обов`язків, спрямованих на виконання обумовлених цим договором умов, які є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями статей 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Згідно із ч. 1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
За змістом підпунктів а), б) пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.
Згідно зі ст. 194 ПК України операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною. Податок становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.
У відповідності до положень п. 188.1. статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Відповідно до пунктів 30.1. - 30.2. статті 30 ПК України податкова пільга – це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.
Податкова пільга надається шляхом:
а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору;
б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору;
в) встановлення зниженої ставки податку та збору;
г) звільнення від сплати податку та збору.
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем товару (замовником послуг). Отже, хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку (такі висновки Верховного Суду викладені у постанові від 14 листопада 2023 року у справі № 910/2416/23).
Як на підставу недійсності пункту 2.3. договору про закупівлю товару від 23.10.2024 № 125-10.2024/505, укладеного між відповідачами, прокурор послався на підпункт 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України та зазначив про те, що спірний пункт договору передбачає безпідставне включення в ціну товару суми податку на додану вартість, що суперечить вказаній нормі права.
Відповідно до підпункту 2 (абзац третій) пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України: лікарських засобів та медичних виробів відповідно до підпункту "в" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, що призначені для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25 зазначив про те, що аналіз вказаної норми свідчить, що операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України за наявності одночасно таких трьох умов: 1) медичні вироби постачаються для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації; 2) медичні вироби призначені для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я; 3) медичні вироби входять до переліку, встановленого Кабінетом Міністрів України, а саме – Переліку лікарських засобів та медичних виробів, що ввозяться та постачаються на митну територію України під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 р. № 1447 (далі – Перелік № 1447).
Тобто без дотримання усіх у сукупності цих вимог, наведені операції підлягають оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку.
Дослідивши питання наявності умов, які є підставами для звільнення від оподаткування ПДВ операцій з постачання медичних виробів за спірним предметом закупівлі відповідно до підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, суд дійшов висновку про недоведеність їх у сукупності з огляду на таке. 
Щодо такої умови звільнення від оподаткування ПДВ операції з постачання медичних виробів у цій справі згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, як постачання для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації
З матеріалів справи вбачається, що Комунальне некомерційне підприємство «Городнянська міська лікарня» згідно зі Статутом є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги первинної та вторинної медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Відповідно до поставленої мети предметом діяльності з-поміж іншого є: надання пацієнтам на безоплатній та платній основі послуг спеціалізованої амбулаторної, первинної та вторинної стаціонарної медичної допомоги, в тому числі екстренної, необхідної для забезпечення належних профілактики, діагностики і лікування хвороб, травм, отруєнь чи інших розладів здоров`я; проведення профілактичних оглядів тощо.
Тобто КНП «Городнянська міська лікарня» є закладом охорони здоров`я, що здійснює загальне медичне обслуговування населення.
Медичні вироби за оспорюваним правочином відповідач 2 придбавав відповідно до мети та предмету своєї діяльності, обумовлених статутом.
Посилання відповідачів на те, що відповідач 2 - КНП «Городнянська міська лікарня» відсутній у Переліку закладів охорони здоров`я та державних установ НАМН, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану, та не входить до переліку закладів області, які залучаються до здійснення заходів лікувально-евакуаційного забезпечення згідно наказу Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації від 24.01.2025 № 17 «Про організацію надання медичної та реабілітаційної допомоги військовослужбовцям в закладах охорони здоров`я», суд не бере до уваги, оскільки підпункт 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не передбачає необхідності наділення спеціальним статусом суб`єкта, зокрема, закладу охорони здоров`я, для отримання податкової пільги, адже аналіз вказаної норми свідчить про наявність вимог щодо спеціального призначення безпосередньо «лікарських засобів та медичних виробів», а не «закладу охорони здоров`я».
Відтак, КНП «Городнянська міська лікарня» як заклад охорони здоров`я може скористатись наданою законодавцем податковою пільгою за наявності одночасно інших умов, визначених підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України.
Щодо такої умови звільнення від оподаткування ПДВ операції з постачання медичних виробів у цій справі згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, як віднесення медичних виробів, обумовлених предметом закупівлі, до таких, що визначені Переліком № 1447.
Як вбачається з Договору про закупівлю №125-10.2024/508 та специфікації, предметом закупівлі визначено ДК 021:2015:33160000 – 9- Устаткування для операційних блоків (Система артроскопічного шейвера (НК 024:2023:36224 - Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі); Артроскопічні інструменти (НК 024:2023: 44091 - Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання); Радіочастотний хірургічний апарат (НК 024:2023:44776 – Електрохірургічна система))
Матеріалами справи підтверджено, що вказаний Договір сторонами виконано.
За твердженням прокурора обумовлені предметом Договору медичні вироби відносяться до визначеного Переліком №1477 «комплекту обладнання для артроскопії» та «набору хірургічних інструментів».
Разом з тим, відповідачі заперечують віднесення предмету закупівлі до Переліку № 1447, оскільки деякі із наведених у додатку № 1 до оспорюваного договору медичних виробів хоча окремо і є артроскопічними або хірургічними інструментами за своєю суттю й призначенням, однак не є комплектом чи набором у своїй сукупності.
Суд частково погоджується з доводами відповідачів з огляду на таке.
Листом від 07.11.2025 Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації надано відповідь № 03-28/5441 на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД», в якому повідомлено наступне:
«Предметом закупівлі, яку проводило Комунальне некомерційне підприємство «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради є медичні вироби, які за своїм призначенням можуть входити до складу наборів, так і бути окремо використані в будь-якій області хірургічної медицини.
Артроскопічні інструменти та шейверна система можуть бути використані в артроскопії суглобів, нейрохірургії, ЛОР-хірургії, спінальній та щелепно-лицьовій хірургії.
Плазмова електрохірургічна система може використовуватися в дерматології, ЛОР-хірургії, пластичній хірургії, офтальмології, стоматології, ортопедії.
Таким чином, медичні вироби, які зазначені у специфікації до Договору № 125-10.2024/505 від 23.10.2025 між Комунальним некомерційним підприємством «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД», є окремо визначеними одиницями та можуть використовуватися в будь-якій області хірургії».
Отже предметом Договору поставки є вироби медичного призначення.
НК 024:2023 “Класифікатор медичних виробів”, затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 24 травня 2023 року №4139 (далі – НК 024:2023) призначений для ідентифікації інструментів, апаратів, приладів, пристроїв, матеріалів або інших виробів, що належать до медичних виробів.
Відповідно до НК 024:2023:36224 «Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі» – це комплект пристроїв з живленням від мережі змінного струму, призначений для резекції м`яких і кісткових тканин під час артроскопічних операцій на суглобах (наприклад, колінному, плечовому або гомілковостопному). Зазвичай складається з блока живлення/керування з дисплеєм і спеціальним програмним забезпеченням для задання й збереження оптимальних параметрів і режимів роботи, а також має руків`я, яке забезпечує можливість роботи з різними свердлами й лезами (прямої чи вигнутої конструкції). Може бути доповнено системами іригації. Часто використовують для вискоблювання хряща (наприклад, у разі відновлення меніска або меніскектомії) й видалення синовіальної оболонки із запаленням. Це виріб багаторазового використання.
Відповідно до НК 024:2023: 44091 «Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання» – це набір різних хірургічних та ендоскопічних інструментів, перев`язувальних матеріалів та додаткових матеріалів, призначених спеціально для проведення артроскопічної хірургічної процедури. Він не містить лікарських препаратів. Це набір багаторазового використання.
Відповідно до НК 024:2023:44776 «Електрохірургічна система» – це комплект виробів, призначених для генерації і подавання радіочастотного змінного струму на м`які тканини для їх розрізання і коагуляції під час ендоскопічної або відкритої хірургічної операції; комплект не призначений для фокальної абляції конкретних тканин (тобто це не система радіочастотної абляції). Комплект має радіочастотний генератор, що працює від електромережі, з функціями моніторингу/елементами керування, сполучні кабелі, наконечник і електроди для подавання енергії на операційне поле. Опір тканин електричному струму створює тепло по мірі того, як струм проходить крізь тіло між електродами; система не призначена для використання в аргон-посиленій електрохірургії.
З аналізу наведеного вбачається, що товар, який є предметом Договору, зокрема, НК 024:2023:36224 «Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі» та НК 024:2023: 44091 «Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання» за своїм функціональним призначенням та суттю підпадає під категорію медичних виробів, обумовлених Переліком №1447, які можуть бути звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Натомість НК 024:2023:44776 «Електрохірургічна система» не є ані набором хірургічних інструментів в силу виконуваних функцій, ані комплектом обладнання для артроскопії в силу своєї суті та призначення, що однозначно виключає умову застосування досліджуваної податкової пільги при закупівлі вказаного медичного виробу, а тому режим звільнення від оподаткування ПДВ, встановлений підпунктом 2 (абзац третій) пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України не поширюється на операцію з постачання такого медичного виробу.
В контексті зроблених висновків, суд враховує, що Система артроскопічного шейвера (НК 024:2023:36224 - Система шейверна артроскопічна, з живленням від мережі); Артроскопічні інструменти (НК 024:2023: 44091 - Набір для проведення хірургічної артроскопії, що не містить лікарських засобів, багаторазового використання); Радіочастотний хірургічний апарат (НК 024:2023:44776 – Електрохірургічна система) за номенклатурою закупівлі, специфікації та видатковим накладним постачались у вигляді таких одиниць виміру, як 3 самостійні комплекти, складові яких не визначені як окремі одиниці закупівлі з самостійно обумовленою ціною.
Щодо такої умови звільнення від оподаткування ПДВ операції з постачання медичних виробів у цій справі згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, як призначення медичних виробів, зокрема, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я.
Як зазначено вище, однією з обов`язкових умов застосування податкової пільги на підставі підпункту 2 (абзац третій) пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України є спеціальне цільове призначення медичних виробів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає, що прокурором не доведено суду належними та допустимими доказами тієї обставини, що медичні вироби, які купувались відповідачем 2 відповідно до Договору від 23.10.2024 № 125-10.2024/505, мають особливе призначення, а саме: для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я.
Так, ні оголошення про проведення процедури закупівлі, ні тендерна документація замовника за процедурою закупівлі UA-2024-05-17-000968-a, ні проект договору – не містили і не містять жодної інформації про спеціальне цільове призначення товару, який закуповувався, а саме для надання медичної допомоги особам, визначеним в підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Тобто, замовник під час оголошення процедури закупівлі та укладення Договору від 23.10.2024 № 125-10.2024/505 не визначав, що закупівля обладнання проводиться для цілей, які визначені вищевказаною нормою.
Натомість питання, для яких цілей та з якою метою здійснюється закупівля тих чи інших медичних виробів, відноситься виключно до компетенції Комунального некомерційного підприємства «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради, як замовника процедури закупівлі.
Як зазначив прокурор, положення підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України не містить вимоги щодо виключного використання товару за спеціальним призначенням, а тому, посилаючись на лист КНП «Городнянська міська лікарня», з якого вбачається, що медичну допомогу в закладі за допомогою медичних виробів, які зазначені в у Специфікації до Договору в період з 23.10.2024 по 18.9.2025 надано 52 особам, з яких 31 військовослужбовець, вірогідність такого використання вважає доведеним. 
Суд погоджується з доводами прокурора щодо буквального змісту вказаної норми, проте це не впливає на цільове призначення закупленого обладнання, яке не визначалося з боку закладу (замовником закупівлі) як таке, що закуповується для відповідних цілей, і, як наслідок, на заходи, в яких воно використовується. 
Враховуючи загальний профіль закладу охорони здоров`я КНП «Городнянська міська лікарня» (надання послуг первинної та вторинної медичної допомоги будь-яким особам), використання придбаного за Договором товару включає надання медичної допомоги як військовим, які потребують лікування, пов`язаного (або не пов`язаного) з отриманням поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану, так і цивільному населенню, яке потребує медичної допомоги, не залежно від обставин отримання ушкодження здоров`я. 
Тобто за своїм правовим статусом в силу вимог чинного законодавства відповідач 2 не може надавати медичну допомогу виключно фізичним особам, які зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства. 
Натомість використання медичних виробів для надання медичної допомоги категорії осіб, які не обумовлені підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України не узгоджується з положеннями цієї норми, як умови застосування пільгового режиму оподаткування ПДВ операції з постачання медичних виробів, зокрема, щодо цільового використання таких виробів певній категорії осіб, яке законодавець визначив як обов`язкову умову для застосування податкової пільги. 
По своїй суті податкові пільги асоціюються з встановленням для певної групи платників податків переваг, які виражаються в зниженні податкового навантаження і є результатом реалізації стимулюючої підфункції регулюючої функції держави з питань оподаткування. Критеріями визначення групи платників податків, на яких поширюється пільга, є певні особливості, що обумовлені видом їх діяльності, об`єктом оподаткування або характером та суспільним значенням здійснюваних ними витрат (пункту 30.1 статті 30 ПК України).
Інакше кажучи, використання медичних виробів не лише для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, свідчитиме про нецільове використання (всупереч умовам чи цілям надання) податкової пільги та, як наслідок, нівелюватиме її призначення.
Відповідальність за особливе порушення податкового законодавства, а саме за нецільове використання податкової пільги передбачена пунктом 123.4 статті 123 ПК України.
Крім того, Державна податкова служби України у відповідь на звернення сторони договору ТОВ «Сівер-МЕД», листом від 09.12.2025 № 6549/ІПК/99-00-21-03-02 надало індивідуальну податкову консультацію.
Податковий орган у своєму роз`ясненні вказав, що режим звільнення від оподаткування ПДВ, встановлений підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, до операцій з постачання медичних виробів на митній території України, застосовується за умови, що такі медичні вироби: (1) призначені для використання у відповідних заходах, перерахованих у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України; (2) включені до Переліку № 1447.
При цьому, інформація щодо цілей використання медичних виробів може бути зазначена у договорі на постачання таких медичних виробів.
Водночас, якщо придбання медичних виробів, які включено до Переліку № 1447, здійснюється не для використання у відповідних заходах, перерахованих у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суб`єктами, то на операцію Товариства з постачання на митній території України медичних виробів режим звільнення від оподаткування ПДВ не поширюватиметься і, відповідно, така операція підлягатиме оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку.
Відтак вищевказане роз`яснення податкового органу повністю відповідає тлумаченню та застосуванню законодавства, яке застосовують відповідачі у межах спірних правовідносин.
Таким чином, оскільки відповідач 2 не визначав, що закупівля медичного виробу здійснюється для цілей, які перелічені у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та враховуючи використання придбаних медичних виробів для надання медичної допомоги будь-яким особам, а не лише спеціальній категорії суб`єктів, підстав для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ операції Товариства з постачання на митній території України медичних виробів, обумовлених предметом спірної закупівлі, в порядку визначеної норми немає.
З огляду на наведене, на переконання суду отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-МЕД» кошти в сумі ПДВ за договором про закупівлю товару № 125-10.2024/505 від 23.10.2024 у розмірі 128661,44 грн не підлягають стягненню в дохід Державного бюджету України як такі, що набуті товариством правомірно.
Суд зазначає, що під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається на учасників справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, згідно з принципами рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України) обов`язок із доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).
Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.
За наведених обставин суд, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, дійшов висновку про те, що включення в п. 2.3 Договору до ціни товару ПДВ за ставкою, визначеною підпунктом «а» пункту 193.1 ст. 193 ПК України (20 відсотків) відповідало вимогам чинного законодавства України. 
Відтак, заявлені позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими та підлягають відхиленню в повному обсязі.
При цьому судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі основні питання, винесені на його розгляд, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як в матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Розподіл судових витрат.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.
Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати покладаються на прокурора.
Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. У задоволенні позову відмовити.
2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на прокурора.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 26.02.2025.

Суддя Т.О.Кузьменко