УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/342/25 Головуючий у 1-й інст. Луньова Д. Ю. 
Номер провадження №33/4805/279/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Александрова Дмитра Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 02.01.2025 о 00 год 52 хв в м. Житомирі по вул. Незалежності, 26, керував транспортним засобом марки Ford Edge, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, що підтверджується чеком із приладу Drager Alcotest 6810 ARAM – 2295. Із результатом водій не погодився та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, де від проходження огляду відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Александров Д.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права. Зокрема, зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність  ОСОБА_1 , незважаючи на те, що захисником було подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням особи у зоні бойових дій, що є поважною причиною неявки, чим порушено його право на захист. Крім того, наголосив на відсутності під час огляду на стан сп`яніння представника Військової служби правопорядку ЗСУ, що є порушенням встановленого порядку огляду військовослужбовця. Також захисник вказав на відсутність належного оформлення медичного огляду, зокрема на відсутність акту (висновку) медичного огляду встановленої форми підписаного лікарем, направлення на медичний огляд, медичного документа про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я із підписами медпрацівника та фіксацією обставин відмови. Крім того, захисник вказав, що показання технічного засобу Drager Alcotest 6810 без медичного підтвердження та належної процесуальної фіксації не є допустимим доказом вини за ч.1 ст.130 КУпАП.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування клопотання захисник вказав, що вимоги постанови Житомирського апеляційного суду від 08.08.2025 ним виконані. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Апеляційним судом вжито вичерпних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи. 
Так, 04.03.2026 ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.149), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від захисника Александрова Д.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в слідчих діях, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 24.03.2026.
Про призначення справи до розгляду на зазначену дату ОСОБА_1 також був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до електронного кабінету (а.с.165), а також поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с.163,164). Відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2024 у справі №990/69/24, постанови Верховного Суду від 24.03.2025 у справі №706/208/15-ц та від 28.02.2025 у справі №615/2/22), у випадку повернення поштового відправлення з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, така особа вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
Положення ст. 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Згідно з ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Апеляційну скаргу подано захисником в інтересах ОСОБА_1 , який брав участь у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції та підтримав апеляційну скаргу.
З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, за участю її захисника, який не заперечував проти такого порядку розгляду.
За таких обставин відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення та участі захисника не перешкоджала розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210802 від 02.01.2025 вбачається, що ОСОБА_1 02.01.2025 о 00 год 52 хв в м. Житомирі по вул. Незалежності, 26, керував транспортним засобом марки Ford, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку, що підтверджується чеком із приладу Drager Alcotest 6810, із результатом водій не погодився, виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, де від проходження огляду відмовився, що підтверджується висновком лікаря нарколога №4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1-3) .
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 210802 від 02.01.2025 (а.с.1-3); результатом тесту приладу Drager Alcotest 6810 від 02.01.2025, цифровий показник якого становить 1,88 проміле (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що проведеним на місці зупинки транспортного засобу оглядом на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 6810 встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі – 1,88 проміле (а.с.5); висновком від 02.01.2025 № 4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зі змісту якого вбачається, що о 01 год 20 хв 02.01.2025 лікарем КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради ОСОБА_2 засвідчено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установі охорони здоров`я (а.с.6); рапортом командира взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Р.Гринчука від 02.01.2025, згідно якого 02.01.2025 близько 00 год 52 хв під час несення служби за порушення комендантської години було зупинено транспортний засіб марки Ford, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час перевірки документів у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager, на що останній погодився, проба позитивна 1,88 проміле. Але з результатом водій не погодився та виявив бажання пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, по прибуттю у медичний заклад від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, що підтверджується висновком лікаря нарколога №4 від 02.01.2025 (а.с.7); відеозаписами події з нагрудної бодікамери поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.8). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Додані до протоколу докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
З наявних у матеріалах справи відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції та відеореєстратора службового автомобіля вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам ч.7 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та була зумовлена необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години, про що водія було повідомлено. Під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», результат якого становив 1,88 ‰. З таким результатом він не погодився та висловив бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Разом із тим, прибувши до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про що лікарем зроблено відповідну відмітку у висновку. У зв`язку з відмовою від проходження огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський повідомив ОСОБА_1 про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також суть інкримінованого правопорушення. Водночас він відмовився від отримання копій складених працівниками поліції процесуальних документів. 
Відеозаписом підтверджено, що працівниками поліції та лікарем закладу охорони здоров`я не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256,266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Твердження про порушення спеціального порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного ст. 266-1 КУпАП, є безпідставними. Сам по собі факт проходження військової служби не є підставою для застосування спеціального порядку огляду, за відсутності встановлених законом умов. У даному випадку огляд правомірно здійснювався у порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП.
Також, з матеріалів справи вбачається, що судом вжито вичерпних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом, зокрема, на 23.01.2025, 11.03.2025, 17.03.2025, 01.04.2025, 24.04.2025, 20.05.2025, 04.06.2025, 24.06.2025, 01.07.2025. Однак з різних причин він та його захисник просили відкласти судові засідання. Об`єктивних даних, які б свідчили про обмеження процесуальних прав ОСОБА_1 або неможливість їх реалізації, матеріали справи не містять. Крім того, в суді першої інстанції приймав участь захисник, що свідчить про забезпечення права на правову допомогу та реалізацію права на захист. За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, які детально наведені в оскаржуваній постанові. Також, ОСОБА_1 не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке ним реалізовано. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги, які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32)
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Клопотання адвоката Александрова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич