справа № 362/7614/25
провадження № 2-о/362/29/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.26 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого – судді Поповича О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Калинівська селищна рада, про встановлення факту, що має юридичне значення.
Суд установив:
Суть і підстави заяви. Процедура
Заявник звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява обґрунтована необхідністю встановлення зазначеного факту з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою від 03 жовтня 2025 року суд відкрив провадження у справі.
Цією ж ухвалою суд витребував у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Носенко Галини Анатоліївни належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Носенко Галини Анатоліївни надійшов лист, яким остання повідомила, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.
Представник заінтересованої особи до суду не прибув, про причини неприбуття не повідомив, про дату й час судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, пояснень щодо заяви, заяв чи клопотань до суду не подавав.
Від представника заявника надійшло клопотання про можливість розгляду справи без участі заявника та його представника.
З цих підстав розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи.
За правилами частини восьмої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Встановлені судом фактичні обставини справи
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 жовтня 2013 року серія НОМЕР_1 .
Заявник є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 серпня 2025 року серія НОМЕР_2 .
Заявник є єдиним спадкоємцем померлого батька. оскільки дружина останнього, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 листопада 2001 року серія НОМЕР_3 .
Крім того, 13 жовтня 2004 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, посвідчене секретарем виконавчого комітету Плесецької сільської ради, Васильківського району, Київської області, у відповідності до якого заповів все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, своєму сину -  ОСОБА_1 .
Станом на дату смерті ОСОБА_2 останньому на праві власності належало домоволодіння. розташоване в АДРЕСА_2 , що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на домоволодіння від 30 березня 1989 року, виданого на підставі рішення Васильківської міської ради № 33 від 17 січня 1989 року.
Своєю чергою, рішенням виконавчого комітету Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області від 27 липня 2013 року № 375 про впорядкування адреси житлового будинку скасовано АДРЕСА_2 , присвоєно фактичну адресу АДРЕСА_1 .
Крім того, до спадкової маси після смерті ОСОБА_2 також належать:
- земельна ділянка з кадастровим номером 3221486201:01:003:0016, площею 0,12 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 60151872294, виданим 8 лютого 2008 року Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київського обласного територіального управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах;
- земельна ділянка з кадастровим номером 3221486201:01:003:0017, площею 0,1712 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 60151972295, виданим 8 лютого 2008 року Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київського обласного територіального управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах;
- земельна ділянка з кадастровим номером 3221486201:01:003:0018, площею 0,2088 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 60152072296, виданим 8 лютого 2008 року Васильківським районним відділом земельних ресурсів Київського обласного територіального управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах.
Після смерті ОСОБА_2 заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав. 13 серпня 2025 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, оскільки було встановлено, що на час відкриття спадщини  ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем не проживав, заяву у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини не подав, а строк для прийняття спадщини ним пропущений.
Звернувшись до суду, заявник зазначив, що фактично проживав разом із померлим батьком, про що свідчать: довідка № 1255, видана виконавчим комітетом Плесецької сільської ради від 04 жовтня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 за власні кошти похоронив батька; довідка № 1256, видана виконавчим комітетом Плесецької сільської ради від 04 жовтня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_1 доглядав до дня смерті хворого батька, та на момент смерті вони проживали сумісно та вели спільне господарство.
Крім того, до матеріалів справи долучено Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , яким встановлено, що останній зареєстрований по АДРЕСА_3 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 в будинку батька.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб  ОСОБА_1 , як уповноважений власник (співвласник) житлового приміщення, член житлово-будівельного кооперативу, проживає без реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 .
Актом обстеження депутата Калинівської селищної ради від 30 червня 2025 року № 605 також встановлено, що  ОСОБА_1 проживає без реєстраційного обліку за вказаною адресою.
З аналізу матеріалів справи висновується, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових і немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса оформлення спадщини. 
Нормативно-правове регулювання та мотиви суду
Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина перша-третя).
Отже, законодавець у даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Частиною першою статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.
Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
Як випливає з пункту 3.20 пункту 3 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.
Матеріалами справи підтверджено, що заявник постійно проживав зі своїм батьком на момент його смерті.
Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Аналіз наведених норм національного права й обставин справи дають підстави для висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.
Керуючись статтями 259, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд
ухвалив:
1. Задовольнити заяву.
2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана заявником, заінтересованою особою протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення: 23 березня 2026 року.

Суддя         О.В. Попович