єдиний унікальний номер справи 546/153/26
номер провадження 3/546/77/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Решетилівка 

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП – НОМЕР_1 , 08 грудня 2025 року Решетилівським районним судом Полтавської області притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 30 січня 2026 року близько 01 год. 00 хв. ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання своєї дочки, що виразилось у перебуванні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29 січня 2026 року після 22 години 00 хвилин без супроводу дорослих в м. Решетилівка поблизу будинку № 81 по вул. Покровська, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 150 СК України. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. 

У судовому засіданні 06 квітня 2026 року ОСОБА_1 вину визнала, суду повідомила, що її дочка попросилася заночувати у подруги. А там, дочекавшись поки батьки подруги полягали спати, вони з подругою пішли гуляти. ОСОБА_1 пояснила, що неодноразово говорила з донькою про недопущення вчинення подібних правопорушень, однак з огляду на її вік, це інколи буває досить складно. Щиро розкаювалася та просила її суворо не карати.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. 
Крім визнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 055710 від 12 лютого 2026 року, в якому зазначені обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 (а.с. 1);
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання зазначила, що 29 січня 2026 року близько 23 години 00 хвилин вона перебувала у своєї подруги ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 . У цей час до ОСОБА_3 зателефонував їх знайомий ОСОБА_4 та запропонував погуляти, на що вони погодилися. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зустрілися зі знайомими, які перебували в стані сп`яніння, та пішли на спортивний майданчик, який знаходиться біля Решетилівського аграрного ліцею, де вони відпочивали (а.с. 3);
копією свідоцтва про народження, згідно з яким ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9);
копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року, яка набрала законної сили 19 грудня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 16-17).

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення (ч. 2 ст. 184 КУпАП).
З огляду на викладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Водночас суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке вчинила особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення чи адміністративного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи суть та характер правопорушення, яке в даному випадку за своєю суттю є незначним, зважаючи на малозначність вчиненого конкретного (саме в межах розгляду даної адміністративної справи) адміністративного правопорушення, доходить висновку, що при таких встановлених судом обставинах є передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, в порядку ст. 22 КУпАП та достатньо обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
З огляду на зазначену норму закону, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 184, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд
постановив:
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, у порядку ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко