ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1099/24 	

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Соловей Л.А. ,
за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" від 04.02.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом ОСОБА_1 (м.Житомир) 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" (м.Житомир) 
про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ, 

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 в задоволенні позову відмовлено повністю; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 975,00грн відшкодування витрат, пов`язаних з наданням Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради доказів на вимогу суду.
04.02.2026 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останнє просить стягнути з позивача судові витрати на забезпечення професійної правничої допомоги у розмірі 39900,00грн; розглянути заяву без участі відповідача та його представника (т.2, а.с.115-117).
Ухвалою суду від 05.02.2026 заяву ОСББ "Шевченкове" від 04.02.2026 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №906/1099/24 прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено на 16.02.2026.
16.02.2026 через підсистему Електронний суд представник позивача - адвокат Томашевська О.А. подала додаткові пояснення, у яких заперечує проти розміру заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що вартість послуг за написання та подання відзиву на позовну заяву та вартість участі адвоката в судових засіданнях є безумовно завищеною. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказав розмір правничої допомоги 16 000,00грн, натомість в заяві про ухвалення додаткового рішення безпідставно збільшив його до 39 900,00грн.
Відповідно до ч.ч.1,3ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3ст.2 ГПК України).
Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Метою впровадження вищезгаданого принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).
Відповідний порядок застосування визначений постановою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2021 у справі №910/18250/16, від 26.10.2022 у справі №911/3001/21, від 17.01.2023 у справі №922/4812/21, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23, а також додатковими постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №916/1010/21, від 27.02.2024 у справі №922/1075/23, постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022у справі №922/1964/21.
За загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним у ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відзиві на позовну заяву відповідач, серед іншого, просив стягнути з позивача понесені судові витрати; повідомив, що орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає 16000,00грн витрат на забезпечення професійної правничої допомоги, відповідні докази чого будуть надані у порядку та строки, визначені ст.129 ГПК України.
Рішення суду від 26.01.2026 у справі №906/1099/24 ухвалено за відсутності учасників справи, та 30.01.2026 о 18:19 було надіслано ОСББ "Шевченкове" в його електронний кабінет.
Заяву про ухвалення додаткового рішення від 04.02.2026 з доданими до неї документами відповідач подав до суду 04.02.2026.
Отже порядок та строк подання доказів щодо обсягу наданих адвокатом позивачу послуг і виконаних робіт та їх вартості заявником дотримано.
За аналізом процесуального законодавства визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу.
Так, згідно з ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування під час вирішення заяви сторони.
Частиною 4 ст.126 ГПК України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.5ст.129 ГПК України).
З матеріалів справи слідує, що правову допомогу ОСББ "Шевченкове" надавав адвокат Вірьовкін О.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000981 від 17.10.2018, видане Радою адвокатів Житомирської області), повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером серії АМ №1105991 від 05.11.2024.
Відповідно до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Так, 01.11.2024 між адвокатом Вірьовкіним О.І. та ОСББ "Шевченкове", як замовником, укладено договір про надання професійної правничої допомоги №01/11 (далі договір) (т.2, а.с.118), згідно з п.1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити роботи у порядку та строки, обумовлені сторонами в даному договорі по справі №906/1099/24.
Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору, за правову допомогу, передбачену в п.п.1.2 договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному розділом 4 цього договору. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за договором.
Згідно з п.п.4.1, 4.3 договору, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються в актах прийому-передачі наданих послуг. Замовник сплачує винагороду адвокату у готівковому або/чи у безготівковому вигляді на банківський рахунок адвоката. Сума наданих послуг сплачується замовником протягом 30 робочих днів з дня підписання акта прийому-передач наданих послуг. Оплата послуг також може підтверджуватися написом адвоката про оплату в акті прийому-передачі наданих послуг. Сторони погоджують, що підписання акта прийому-передачі наданих послуг є підтвердженням надання якісних послуг згідно замовлення і замовник зобов`язаний їх оплатити.
Вартість послуг може визначатися сторонами в актах прийому-передачі наданих послуг у фіксованій сумі за один місяць, у цьому випадку в актах найменування послуг зазначається: надання юридичних послуг у вигляді письмових та усних консультацій і роз`яснень з юридичних питань, інформації щодо законодавства України стосовно діяльності замовника. За місяць, який передував даті складання акта (п.4.5 договору).
Адвокат Вірьовкін О.І. та ОСББ "Шевченкове" склали акти прийому-передачі наданих послуг №01 від 01.11.2024 та б/н від 30.12.2025 до договору №01/11 від 01.11.2024 про надання адвокатом відповідачу таких послуг, як: підготовка та подання відзиву на позовну заяву про визнання недійсним загальних зборів за позовом ОСОБА_1 до замовника, вартістю 7400,00грн; представництво замовника в суді у справі №906/1099/24 з розрахунку одне судове засідання 2 500,00грн: 03.12.2024, 14.01.2025, 17.02.2025, 11.03.2025, 25.03.2025, 21.04.2025, 12.05.2025, 09.06.2025, 29.07.2025, 22.09.2025, 11.11.2025, 15.12.2025, загальною вартістю 30 000,00грн (12 х 2 500,00грн); письмове клопотання від 17.02.2025 про приєднання доказів до матеріалів справи, вартістю 2 500,00грн (т.2, а.с.119-120).
Факт понесення відповідачем витрат на оплату адвокатських послуг згідно актів від 01.11.2024 та від 30.12.2025 підтверджується платіжними інструкціями №355 від 01.11.2024 на суму 7 400,00грн та №477 від 03.02.2026 на суму 32 500,00грн (т.2, а.с.121-122).
Верховний Суд вказав, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат; суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21; постанови Верховного Суду від 05.03.2024 №912/3432/23, від 15.04.2025 у справі №910/6138/24; додаткові постанови Верховного Суду у складі колегії судді Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, від 12.07.2024 у справі №913/205/23).
У постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №910/2990/24 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №911/1964/21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суд, керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у ст.ст. 15 та 2 ГПК України, має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами, та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та заперечення позивача щодо їх розміру, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Вірьовкін О. І. підготував та подав до суду в інтересах ОСББ "Шевченкове" відзив на позовну заяву, який містив правову аргументацію щодо спірних питань, та брав безпосередню участь у судових засіданнях, зокрема: 03.12.2024 (11:34 - 11:45), 14.01.2025 (11:24 - 11:34), 17.02.2025 (12:30 - 12:39), 11.03.2025 (13:11 - 13:15), 25.03.2025 (11:49 - 11:52), 21.04.2025 (11:43 - 12:01), 12.05.2025 (11:54 - 11:57); 09.06.2025 (11:48 - 11:50), 29.07.2025 (11:33 - 11:58), 22.09.2025 (13:08 - 13:11), 11.11.2025 (12:43 - 12:48), 15.12.2025 (12:58 - 13:00), що підтверджується протоколами судових засідань.
Заперечення позивача в частині того, що частина засідань тривала незначний час, не спростовують факту участі адвоката в засіданнях, необхідності прибуття до суду та здійснення представництва інтересів ОСББ "Шевченкове". Участь представника у засіданнях є процесуальною дією, що підлягає оплаті незалежно від тривалості самого засідання, якщо такі послуги дійсно надавалися.
Аргумент позивача щодо того, що у відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено розмір витрат на професійну правничу допомогу 16 000,00грн, однак у заяві про ухвалення судового рішення відповідач просить стягнути з позивача 39 900,00грн, не може бути підставою для відмови у їх компенсації, оскільки попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, який сторони подають до суду, не позбавляє їх права подати остаточний розрахунок із більшою сумою, якщо фактично понесені витрати виявилися вищими.
Суд зазначає, що сама лише незгода позивача з розміром витрат без надання доказів їх неспівмірності не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Разом із тим, суд повинен перевірити, чи відповідає розмір заявлених витрат критеріям реальності, необхідності, розумності та співмірності.
Вирішуючи питання про співмірність (пропорційність) витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги: характер спору, який стосувався визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ, справа не містила виняткових правових питань чи значного обсягу доказів, судова практика є усталеною; обсяг наданих адвокатом послуг, включаючи лише підготовку відзиву та участь у проведених засіданнях.
Крім того суд бере до уваги, що єдиним доходом позивача є заробітна плата, яка відповідно до довідки про доходи становить 8 900,00грн, що свідчить про тяжке матеріальне становище.
У сукупності наведені обставини свідчать, що заявлені 39 900,00грн є надмірними щодо фактичного обсягу наданих послуг та покладають на позивача надмірний фінансовий тягар, тоді як компенсація судових витрат не може бути способом надмірного збагачення іншої сторони (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Отже, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуючи клопотання представника позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд дійшов висновку, що справедливим і розумним розміром відшкодування витрат на правничу допомогу в межах цієї справи є 8 000,00грн, а в іншій частині витрати слід покласти на відповідача.
Суд при цьому зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини між стороною та адвокатом за укладеним договором про надання правової допомоги, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на сторону не в повній сумі, про яку вона домовились з адвокатом (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).
Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд  

ВИРІШИВ: 

1. Заяву відповідача від 04.02.2026 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" (вул.Шевченка, 103, м.Житомир, 10024, код ЄДРПОУ 40608289)
- 8 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти заяви від 04.02.2026 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А. 

Віддрукувати: 
2 прим.
1 - у справу;
2-3 представнику позивача та відповідачу через систему "Електронний суд".