Справа № 453/2267/25
№ провадження 2/453/338/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року

Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого – судді Курницької В.Я.;
за участі секретаря судового засідання – Трембач М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

До Сколівського районного суду Львівської області в порядку цивільного судочинства, через систему «Електронний суд» звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») в особі належно уповноваженого представника за довіреністю – Саран Артура Олександровича з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код в ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за Кредитним договором № 18.05.2025-100001894 від 18 травня 2025 року у розмірі 35 400 гривень 00 копійок.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18.05.2025-100001894, відповідно до умов якого позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 18 травня 2025 року; сума кредиту: 10 000, 00 гривень; строк, на який надається Кредит - 184 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 17 листопада 2025 року; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту 20 % від суми кредиту та дорівнює 2 000, 00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні та нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту; договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором; протягом строку дії договору тарифи та комісія(її) за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг; денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок : 0, 88% (денна процентна ставка) = (16 254, 16 / 10 000, 00) /184 * 100%; проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; неустойка: 100, 00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином та в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 34 400,00 гривень, що складається з: тіла кредиту у розмірі 10 000,00 гривень; процентів у розмірі 18 400,00 гривень; комісії (пов`язаної з наданням кредиту) у розмірі 2 000,00 гривень та неустойки у розмірі 5 000,00 гривень.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 27 січня 2026 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з визначенням дати судового засідання для розгляду справи по суті на 12 березня 2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, відзив на позов не надав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, відзив на позов не надав.
Згідно з ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду близька за змістом правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Між тим, відповідач не скористався своїм правом подати відзив у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст.ст. 19,279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку спрощеного позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст рішення складено 17 березня 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 12 березня 2026 року, датою ухвалення рішення є саме 17 березня 2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.
Судом установлено, що 18 травня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 18.05.2025-100001894, шляхом використанням електронного підпису, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
З досліджених судом доказів установлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Документи, що складають кредитний договір, підписувались позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий +380681614242.
Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційної системи кредитодавця, доступ до якої забезпечується споживачу, то без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Враховуючи принцип свободи договору, визначений у статті 627 ЦК України, суд звертає увагу, що відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із ТОВ «Споживчий центр», натомість він погодив такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.
Також, слід звернути увагу на те, що відповідач мав право відмовитися в односторонньому порядку від кредитного договору, що прямо передбачено як Законом України «Про споживче кредитування», так і п. 10.4. договору, проте таких дій протягом 14 календарних днів з дня укладення договору не вчинив.
З огляду на зазначене, суд вважає, що в діях ТОВ «Споживчий центр» відсутні порушення вимог чинного законодавства, в тому числі й Закону України «Про споживче кредитування», оскільки перед укладенням договору товариством не було вчинено дій стосовно введення в оману позичальника щодо істотних умов договору та надано відповідачу інформацію щодо обов`язкових для нього умов договору.
Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 18.05.2025-100001894 від 18 травня 2025 року пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank ID Національного банку.
Відповідно до листа ТОВ «Контрактовий дім»№ 19 від 18 травня 2025 року встановлено, що на платіжну картку клієнта 18 травня 2025 року об 18 годині13 хвилин перераховано кошти на суму 10 000,00 грн, номер картки НОМЕР_2 (номер картки співпадає з тією, що вказана у договорі), ІД операції 1608819677..
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту у розмірі 10 000,00 грн. є обґрунтованими.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 , позивач, окрім заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, комісією за наданням послуги та неустойкою.
Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами суд зазначає таке.
Як вбачається з позовної заяви та доданого до неї розрахунку, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 1% за день користування кредитом, що становить 18 400, 00 грн.
Водночас суд зазначає, що в заявці кредитного договору № №18.05.2025-100001894 передбачено проценту ставку у розмірі 1% від суми кредиту за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (п. 6 заявки), а також денну процентну ставку – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.88% (денна процентна ставка) = (16254.15 / 10000)/ 184 ? 100% (п. 10 заявки).
Крім того, відповідно до паспорту споживчого кредиту процентна ставка у відсотках річних зазначена у розмірі 322, 43 %, що відповідає відсотковій ставці 0, 88% за день користування кредитом. Також, у паспорті споживчого кредиту загальні витрати за кредитом зафіксовано у розмірі 16 254, 15 грн. (2 000 грн. комісія + 14 254, 15 грн. проценти). Більше того, як у заявці кредитного договору № №18.05.2025-100001894, так і в паспорті споживчого кредиту сума відсотків, зазначених у графіку платежів, складає саме 14 254, 15 грн. 
Відповідно до пункту 17 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У розумінні положень чинного законодавства України надання грошових коштів є послугою.
Згідно з статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Суд наголошує, що у разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав.
У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19 роз`яснено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Розрахунок заборгованості за процентами здійснено за весь період користування кредитом з 18 травня 2025 року по 17 листопада 2025 року, а відтак, з урахуванням положень договору, а саме зафіксованих у заявці кредитного договору № №18.05.2025-100001894 та в паспорті споживчого кредиту суми відсотків, зазначених у графіку платежів, у розмірі 14 254, 15 грн., а також загальних витрат за кредитом у розмірі 16 254, 15 грн. (2 000 грн. комісія + 14 254, 15 грн. проценти), суд дійшов висновку, що загальний розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача, становить 14 254, 15 грн., у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення комісії суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Щодо стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5 000,00 грн., то суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині з огляду на таке.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.
Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 5 000,00 грн задоволенню не підлягають, оскільки нарахування такої здійснено всупереч вищенаведеній нормі Закону.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 254,15 грн., з яких: 10 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14 254,15 грн. заборгованість за процентами та 2 000, 00 заборгованість за комісією. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн., що вбачається з платіжного доручення в матеріалах справи.
Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 35 400, 00 грн. заборгованості, в той же час суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 254,15 грн., а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 796, 56 грн. 
Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код в ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за Кредитним договором № 18.05.2025-100001894 від 18 травня 2025 року у розмірі 26 254 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 15 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код в ЄДРПОУ: 37356833) 1 796 (одну тисячу сімсот дев`яносто шість) гривень 56 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»; місцезнаходження:01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 37356833.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Головуючий суддя    В.Я.Курницька