Справа № 509/4770/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Пронози І.В.,
розглянувши в порядку відкритого позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу №509/4770/25 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права на часку в спільному майні та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що останній належить 9/12 нерухомого майна у вигляді житлового будинку, загальною площею 34,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 – 2/24, ОСОБА_3 2/24, ОСОБА_7 – 1/24, ОСОБА_5 – 1/24.
Позивач зазначає, що вона, як співвласниця значної (75%) частки нерухомості, неодноразово зазнавала обмежень у реалізації свого права користування майном, в той час як відповідачі, попри незначні частки у праві власності, фактично користуються усім будинком на власний розсуд будь-коли, займають приміщення без узгодження з нею, порушують її приватність, вільно пересуваються по будинку, ігноруючи принципи розумного співжиття. Така поведінка створює постійні побутові конфлікти, унеможливлює спокійне проживання та прямо перешкоджає позивачці в реалізації її переважного права як основної власниці.
Позивач наголошує, що через вищезазначене між нею та відповідачами склалися неприязні відносини, тому спільне користування квартирою є неможливим, адже відповідачі не сплачують комунальні послуги, не несуть витрат на утримання будинку, чим порушують її права розпорядження та користування майном. Також відповідачами порушується її право на розпорядження власністю, оскільки вони не утримують належне їм майно. Позивачка одноособово несе витрати по утриманню будинку. Належні відповідачам частки будинку значно менші, ніж частка ОСОБА_1 та, відповідно, є незначною. Припинення права відповідачів на їх частки у спірній квартирі не завдасть їм істотної шкоди, оскільки вони фактично не проживають у спірному будинку, кожен із Відповідачів проживає за різними адресами. Нерухоме майно є неподільним, розподіл і виділ їхніх часток є технічно неможливим з огляду на висновок експерта № 45/2025 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 05.08.2025 року.
В обгрнутування позову позивач вказує, що з урахуванням неможливості проведення поділу та виділу будинку, Позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою з метою визнання за нею права власності на будинок у повному обсязі з виплатою іншим співвласникам вартості їхніх часток у грошовій формі. Такий спосіб захисту є єдино можливим для ефективної реалізації її майнових прав, відновлення справедливого балансу інтересів сторін та припинення постійного порушення прав позивача з боку інших співвласників.
Ухвалою судді від 09.09.2025 року провадження у справі відкрито за правилами правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді від 28 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Просять позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, повідомлення повернулись із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17).
Додатково Відповідачі повідомлялися про розгляд справи шляхом здійснення виклику до суду через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, які були розміщені відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вони вважаються повідомленими. 
Відзивів від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у їхню відсутність до суду останні не подавали.
Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.08.2006 року у справі №2-384/2006: позов ОСОБА_8 було задоволено частково; позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 «Про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно» було задоволено; встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано право власності за ОСОБА_8 на 1/12 частину домобудівлі, розташовану на земельній ділянці площею 0,15 га за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також з врахуванням набутого нею під час шлюбу права власності на 1/2 частину цього будинку; визнано за ОСОБА_8 право власності на 7/12 частин будинку під. Літ «А, а» жилий будинок та споруди під літ 1-3, розташовану на земельній ділянці площею 0,15 га за АДРЕСА_1 ; визнано право власності за ОСОБА_8 на 1/12 частину матеріалів, загальною вартістю 27 444 гривні, які знаходяться в незавершеному будівництвом будинку 65% готовністю домобудівні на земельної ділянки площею 0,15 га за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також з врахуванням набутого нею під час шлюбу права власності на 1/2 частину матеріалів загальною вартістю 27 444 гривні; визнано за ОСОБА_8 право власності 7/12 частин матеріалів загальною вартістю 27 444 гривні, які знаходяться в незавершеному будівництвом будинку 65% готовності під літ. „Б", розташованому на земельній ділянці площею 0,15 га за АДРЕСА_1 ; визнано право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 по 1/12 частини, за кожним з них, на домобудівлю на земельній ділянці площею 0,15 га за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 по 1/12 частини, за кожним з них - матеріалів, загальною вартістю 27 444 гривні, які знаходяться в незавершеному будівництвом будинку 65% готовністю на земельної ділянки площею 0,15 га за домобудівні за АДРЕСА_1 в порядку сладкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано право власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_4 по 1/24 частини, загальною вартістю 27 444 гривні за кожним з них - матеріалів, які знаходяться в незавершеному будівництвом будинку 65% готовністю за домобудівні на земельної ділянки площею 0,15 га за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 01.04.2009 року у справі №2-384/06 доповнено рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.08.2006 року та визнано за ОСОБА_8 право власності на 7/12 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який складається з позначених на плані під літ. «А,а» - житлового будинку загальною площею 34,4 м. кв., житловою площею 14 м кв., підсобною (допоміжною)площею 20,4 м. кв., №1-3 - споруди, що розашовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_8 право власності на 7/12 частин будівельних матеріалів незавершеного будівництвом жилого будинку, готовністю 65%, який позначений на плані під літ. «Б» і розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , за кожним по 1/12 частині житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який складається з позначених на плані під літ. «А,а» - житлового будинку загальною площею 34,4 м. кв., житловою площею 14 м. кв., підсобною (допоміжною) площею 20,4 м. кв., №1-3 -споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_5 , ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх діда ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , за кожною по 1/24 частині житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який складається з позначених на плані під літ. «А,а» - житлового будинку загальною площею 34,4 м.кв., житловою площею 14 м. кв., підсобною (допоміжною) площею 20,4 м.кв., №1-3 - споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Кураловою Т.Д. від 13.08.2015 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є її дочка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видається свідоцтво, складається з: 2/3 частини житлового будинку з господарчими спорудами та спорудами під АДРЕСА_1 , який складається в цілому з одного житлового будинку під літ. «А, а» загальною площею 34, 4 кв. м., в тому числі житловою площею 14, 0 кв. м., з надвірними спорудами: під літ. «Б» - незавершене будівництво житлового будинку, «В» - погріб, «Д» - убиральня, №1-3 – споруди; 7/12 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами належали померлій на праві приватної власності на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.08.2006 року у справі №2-384/2006, що набрало законної чинності 20.08.2006 року, зареєстрованого 11.10.2006 року Овідіопольським технічним бюро інвентаризації, номер запису: 794 в книзі: 5. 1/12 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належали померлій на праві приватної власності на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.06.2008 року у справі №2-1137/2008, що набрало законної чинності 15.06.2008 року, зареєстрованого 07.07.2008 року Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації.
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі Овідіопольської районної державної нотаріальної контори та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.08.2015 року реєстрація видачі свідоцтва про права на спадщину відбулася 13.08.2015 року.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу належить 9/12 нерухомого майна у вигляді житлового будинку, загальною площею 34,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 – 2/24, ОСОБА_3 2/24, ОСОБА_7 – 1/24, ОСОБА_5 – 1/24.
Згідно висновку експерта № 45/2025 судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 05.08.2025 року у результаті проведеного візуально-інструментального обстеження, враховуючи вимоги законодавчої та нормативно-технічної документації, фактичні об`ємно-планувальні показники житлового будинку АДРЕСА_1 , розташування на земельній ділянці надвірних будівель та споруд, експерт дійшов висновку, що поділити в натурі об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку, загальною площею 34,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками відповідно до належних їм часток: ОСОБА_8 – 8/12; ОСОБА_1 – 1/12; ОСОБА_4 – 1/24; ОСОБА_5 – 1/24; ОСОБА_2 – 1/12; ОСОБА_3 – 1/12, технічно не надається можливим. Згідно проведеного дослідження ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 34,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2025, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа) 675 788,00 грн. (шістсот сімдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок).
Судом встановлено, що ринкова вартість ринкова вартість частки ОСОБА_1 складає 506 841 грн. (п`ятсот шість тисяч вісімсот сорок одну гривню 00 копійок, з огляду на те, що 8/12 частки жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2024, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа) 450 525,00 грн (чотириста п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 00 копійок), а ринкова вартість 1/12 частки жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2024, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа): 56 316,00 грн (п`ятдесят шість тисяч триста шістнадцять гривень 00 копійок); ринкова вартість 1/24 частки жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2024, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа) 28 158,00 грн. (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят вісім гривень 00 копійок); ринкова вартість 1/24 частки жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2024, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа): 28 158,00 грн. (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят вісім гривень 00 копійок); ринкова вартість 1/12 частки жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2024, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа):56 316,00 грн (п`ятдесят шість тисяч триста шістнадцять гривень 00 копійок); ринкова вартість 1/12 частки жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 в межах порівняльного підходу на дату оцінки 05.08.2024, складає (без ПДВ та з округленням до цілого числа): 56 316,00 грн. (п`ятдесят шість тисяч триста шістнадцять гривень 00 копійок).
Відповідно до матеріалів справи позивачем було долучено квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №СВ09664556/1 від 17.10.2025 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було внесено компенсацію вартості часток у сумі 168 948 грн. у справі №509/4770/25, провадженні №2/509/3207/25 на депозитний рахунок суду, що свідчить про виконання вимог приписів ч. 2 ст. 365 ЦК України, де обов`язковою умовою є попереднє внесення позивачем вартості часток на депозитний рахунок суду.
Відтак, судом встановлено, що поділити в натурі об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку, загальною площею 34,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками відповідно до належних часток, технічно не надається можливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний будинок є неподільним.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутнє погодження щодо спільного володіння та користування спірною квартирою, а Відповідачі у спірному будинку не проживають, кожен проживає в окремій квартирі або будинку за іншими адресами.
Судом також було встановлено, що відповідачі не утримують належне їм майно. Позивачка одноособово несе витрати по утриманню будинку.
Проте за правилами ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. А відповідно до ст.51 ЖК України Тому громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Статтею 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Принцип непорушності права власності означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Права власника квартири визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною 3 вказаної норми встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним (таким, яке можна поділити без втрати цільового призначення майна). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.
Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Аналогічна позиція визначена у постанові Верховного суду України у справі за №6-37цс13, а саме, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Із роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Згідно з п.7 цієї Постанови, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.
У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.
У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності зазначено, що оскільки суд за чинним законодавством вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватись ним.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19,пункт 14)).
Вимога про визнання за позивачкою права власності на раніше належні відповідачам незначні частки у праві спільної власності на неподільне майно є тією вимогою, яка забезпечує досягнення мети поданого позову, а задоволення такої вимоги призводить до остаточного вирішення спору між сторонами.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що за умови доведення наявності підстав, передбачених частинами першою та другою статті 365 ЦК України, для припинення права на частку у спільному майні, право відповідача на таку частку підлягає припиненню. З метою уникнення ситуації правової невизначеності, недопущення спору при проведенні державної реєстрації права власності за позивачем судам доцільно задовольняти одночасно з вимогою про припинення права власності на частку у спільному майні й заявлену вимогу про визнання права власності на неї за співвласником, який попередньо вніс на депозитний рахунок вартість спірної частки. 
Вищезазначене повністю узгоджується з Постановою Верховного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 671/1543/21, провадженні № 61-18278сво23.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що частки відповідачів у спірному житловому будинку є незначними, а спільне проживання сторін в одному житловому приміщенні є неможливим.
Відповідно до положень ст. 365 ЦК України, таке припинення права власності є допустимим за умови, що воно не завдає істотної шкоди інтересам співвласника. Суд вважає, що у даному випадку припинення права власності відповідачів із виплатою грошової компенсації вартості їх часток не призведе до істотного порушення їх прав та інтересів.
З метою дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за доцільне стягнути на користь відповідачів грошову компенсацію вартості належних їм часток та визнати за позивачкою право власності на відповідні частки у спільній власності на спірний будинок.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1689 грн. 48 коп., який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідачів.
На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст.316, 317, 321, 355, 358, 365 ЦПК Уккраїни суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити повністю.
Припинити право власності на 1/24 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , 1958 року народження.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.2001 року Іванівським РВ УМВС України в Одеській області, право власності на 1/24 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Виплатити ОСОБА_4 , 1958 року народження, компенсацію вартості за 1/24 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 28 158 (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.
Припинити право власності на 1/24 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.2001 року Іванівським РВ УМВС України в Одеській області, право власності на 1/24 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Виплатити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , компенсацію вартості за 1/24 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м. за адресою:  АДРЕСА_1  у розмірі 28 158 (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят вісім) грн. 00 коп.
Припинити право власності на 1/12 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою:  АДРЕСА_1 , яка належить яка належить  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.2001 року Іванівським РВ УМВС України в Одеській області, право власності на 1/12 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою:  АДРЕСА_1 .
Виплатити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , компенсацію вартості за 1/12 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою:  АДРЕСА_1  у розмірі 56 316 (п`ятдесят шість тисяч триста шістнадцять) грн. 00 коп.
Припинити право власності на 1/12 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою:  АДРЕСА_1 , яка належить яка належить  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.01.2001 року Іванівським РВ УМВС України в Одеській області, право власності на 1/12 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою:  АДРЕСА_1 .
Виплатити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , компенсацію вартості за 1/12 частку жилого будинку, загальною площею 34,4 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 1500 кв.м за адресою:  АДРЕСА_1 , у розмірі 56 316 (п`ятдесят шість тисяч триста шістнадцять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у розмірі 1689 грн. 48 коп., порівно, тобто по 422 (чотириста двадцять дві) грн. 37 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити рішення суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Є. М. Панасенко