Справа № 560/20417/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

20 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо:
- порушення порядку проведення медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не направлення в установлені законом строки Свідоцтва про хворобу із відповідними медичними документами на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про непридатність до військової служби до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 з подальшим направленням на затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії в м. Вінниця; 
- не внесення інформації до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо наявності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , III групи інвалідності з 2014 року пожиттєво.
2. Зобов`язати військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 направити у встановлені законом строки Свідоцтво про хворобу із відповідними медичними документами на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про непридатність до військової служби до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 з подальшим направленням на затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії в м. Вінниця. 
3. Зобов`язати працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 внести інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо наявності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІІІ групи інвалідності з 2014 року пожиттєво.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 та має ІІІ групу інвалідності, встановлену довічно з 2014 року. У березні 2025 року за результатами проходження військово-лікарської комісії його було визнано непридатним до військової служби, про що оформлено свідоцтво про хворобу. На думку позивача, відповідач протиправно не направив у встановлені строки свідоцтво про хворобу разом із медичними документами до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого направлення на затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії у м. Вінниця, а також не вніс до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про наявність у нього ІІІ групи інвалідності. У зв`язку із цим просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 03.12.2025 суд залишив позовну заяву без руху.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому ухвалою строк не скористався, жодних документів до суду не подав.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З матеріалів справи суд встановив, що у 2012 році після проходження лікування в Хмельницькому обласному онкологічному диспансері позивачу було встановлено І групу інвалідності з переоглядом у грудні 2014 року. Після подальшого лікування та оперативного втручання із заміни кульшового суглоба правої нижньої кінцівки під час наступного переогляду у грудні 2014 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності довічно.
У серпні 2023 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення особистих військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії.
В лютому 2025 року позивач повторно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 та повторно пройшов військово-лікарську комісію з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
За результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 06.03.2025 року було оформлено свідоцтво про хворобу та прийнято постанову про визнання позивача непридатним до військової служби відповідно до статті 61-а графи ІІ Розкладу хвороб, що підтверджується також актом дослідження стану здоров`я №388 від 12.02.2025 року.
Відомості про проходження позивачем військово-лікарської комісії від 06.03.2025 року були внесені до військово-облікового документа в електронній формі.
Разом з тим позивач зазначає, що при уточненні облікових даних ним були подані документи, які підтверджують встановлення йому ІІІ групи інвалідності довічно, однак інформація про групу інвалідності до військово-облікового документа в електронній формі та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесена не була.
За твердженням позивача, після проходження військово-лікарської комісії йому було повідомлено, що висновок про непридатність до військової служби буде направлено до 11-ї Регіональної військово-лікарської комісії у м. Вінниця на погодження.
У червні 2025 року позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою отримання інформації щодо стану розгляду документів про його непридатність до військової служби, однак інформації про результати такого розгляду не отримав.
Надалі, 13.09.2025 року, позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з цього ж питання, проте, як зазначено у позовній заяві, йому було повідомлено про необхідність повторного проходження військово-лікарської комісії у зв`язку з нібито невірно зазначеним номером телефону.
22.09.2025 року позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_6 письмовий запит щодо надання роз`яснень про причини затягування перевірки свідоцтва про хворобу та погодження постанови про непридатність до військової служби.
Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_6 №11703 від 30.09.2025 року, позивач дійсно пройшов військово-лікарську комісію 06.03.2025 року, однак у зв`язку з тим, що свідоцтво про хворобу та інші медичні документи нібито перебувають у розпорядженні самого позивача, а також через невірно внесені відомості щодо засобів зв`язку, відповідач не мав можливості передати документи до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 для перевірки.
14.10.2025 року представником позивача направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо надання інформації про направлення постанови ВЛК про непридатність позивача до військової служби, оформленої свідоцтвом про хворобу, разом з іншими медичними документами до Хмельницької обласної ВЛК для перевірки та подальшого направлення на затвердження до 11-ї Регіональної військово-лікарської комісії у м. Вінниця, а також щодо надання паперової копії свідоцтва про хворобу та копії електронного протоколу засідання ВЛК.
З відповіді на вказаний адвокатський запит, наданої 12.11.2025 року, видно, що ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомив про відсутність у його розпорядженні медичних висновків та документів позивача з посиланням на те, що вони нібито перебувають у самого позивача, що, на думку відповідача, унеможливило передачу документів до вищестоящої ВЛК. Одночасно позивачу було запропоновано з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 із свідоцтвом про хворобу та іншими наявними документами. Питання щодо надання паперової копії свідоцтва про хворобу та копії електронного протоколу засідання ВЛК у зазначеній відповіді вирішено не було.
Крім того, 30.10.2025 року представником позивача було направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо надання інформації про надходження до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 свідоцтва про хворобу та інших медичних документів позивача з ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 на перевірку та для подальшого направлення на затвердження до 11-ї Регіональної військово-лікарської комісії у м. Вінниця.
Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_8 №12/2118 від 31.10.2025 року, отриманою 11.11.2025 року, особова справа з медичними документами позивача надходила до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак була повернута 22.08.2025 року до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 на доопрацювання.
Таким чином, із досліджених судом письмових доказів встановлено, що свідоцтво про хворобу та медичні документи позивача фактично направлялися до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , після чого були повернуті до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 на доопрацювання.
Разом з тим відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 , надані позивачу та його представнику, містять відомості про те, що свідоцтво про хворобу та інші медичні документи нібито перебували у розпорядженні самого позивача. 
Отже, предметом спору у цій справі є правомірність дій та бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо ненаправлення у встановленому порядку свідоцтва про хворобу та медичних документів позивача на перевірку і затвердження вищестоящими військово-лікарськими комісіями, а також щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про встановлену позивачу інвалідність.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 р., прийнятим на виконання вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу І Положення це Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.
Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їх сімей, громадян, які добровільно вступають на військову службу (навчання) за контрактом у Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, та осіб, звільнених з військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, для яких військово-лікарська експертиза проводиться військово-лікарськими комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Згідно п. 1.2 глави 1 розділу І Положення Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно п. 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема:
до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Відповідно до п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення (в редакції станом на 28.02.2025) постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.
Відповідно до п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення (в редакції станом на 19.05.2025) постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення), постанови про тимчасову непридатність оформлюються довідками ВЛК (додаток 4 до цього Положення). У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11 . Електронний документ, яким оформлена постанова (свідоцтво про хворобу або довідка ВЛК), направляється в цей же строк на перевірку через ІКС. Перевірка здійснюється у п`ятиденний строк з дня надходження всіх документів.
За результатами перевірки та у разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11 відправляють засобами ІКС документи на доопрацювання до ВЛК районних, міських ТЦК та СП, з яких вони надійшли. ВЛК районних, міських ТЦК та СП доопрацьовують та повторно відправляють документи на повторну перевірку у п`ятиденний строк з дня повернення.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про тимчасову непридатність до військової служби передаються з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду у паперовій формі (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до районних (міських) ТЦК та СП за місцем перебування військовозобов`язаних на обліку не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про непридатність до військової служби направляються через ІКС до штатних ВЛК відповідно до адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи. Інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) направляються до відповідних штатних ВЛК не пізніше наступного дня після закінчення перевірки.
Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження. Дві паперові копії протоколу засідання штатної ВЛК засвідчуються її печаткою, та надсилаються разом з документами про результати проходження медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) до ТЦК та СП за місцем обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду.
Паперова копія документа з постановою ВЛК, що не потребує затвердження штатною ВЛК, видається особі, що пройшла медичний огляд, за її запитом в день звернення після закінчення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, де проводився медичний огляд ВЛК, або у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку. Паперова копія такого документа засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд (у разі звернення до закладу охорони здоров`я), або ТЦК та СП (у разі звернення до ТЦК та СП), та видається особі, що пройшла медичний огляд, з її підписом про ознайомлення та датою. Паперова копія документа з постановою, що потребує затвердження штатною ВЛК, видається за запитом особи, що пройшла медичний огляд, у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку у день звернення після отримання ТЦК та СП протоколу засідання штатної ВЛК. Паперова копія документа з постановою засвідчується печаткою ТЦК та СП та видається особі з її підписом про ознайомлення та датою разом з паперовою копією електронного протоколу засідання штатної ВЛК, засвідченою печаткою штатної ВЛК.
Згідно до п. 2.8.1 п. 2.8 глави 2 розділу І Положення ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.
Відповідно до п. 2.8.5 п. 2.8 глави 2 розділу І Положення у порядку контролю на ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, області, міста Києва покладається огляд (переогляд) осіб відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. У воєнний час перевірка свідоцтв про хворобу з постановами про непридатність до військової служби проводиться за наданими на розгляд з ТЦК та СП медичними документами, а за медичними показаннями - шляхом проведення контрольного медичного огляду перед направленням на затвердження в штатні ВЛК.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оцінюючи усі докази по справі в їх сукупності, суд зважає на таке.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 цього Закону військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також ведеться за місцем їх проживання. За змістом частини п`ятої статті 33 та частини першої статті 34 Закону ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також внесення й актуалізація відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Отже, саме на відповідача як орган, у якому позивач перебуває на військовому обліку, покладено обов`язок забезпечити повноту, достовірність та актуальність персональних даних позивача, що підлягають внесенню до відповідного реєстру та відображенню у військово-облікових документах.
Суд зазначає, що порядок оформлення, створення та видачі військово-облікового документа передбачає відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До таких відомостей належать, зокрема, і дані щодо встановлення особі інвалідності, її групи, причини та строку, на який інвалідність встановлена.
Як установлено судом, позивач посилається на те, що ним було подано документи, які підтверджують встановлення йому ІІІ групи інвалідності довічно ще у 2014 році. Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач після отримання відповідних документів виконав покладений на нього обов`язок щодо внесення цих відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За таких обставин суд доходить висновку, що невнесення відповідачем до відповідного реєстру відомостей про наявність у позивача ІІІ групи інвалідності довічно свідчить про допущення ним протиправної бездіяльності.
Щодо позовних вимог у частині ненаправлення свідоцтва про хворобу та медичних документів позивача до вищестоящих військово-лікарських комісій суд зазначає таке.
Як уже зазначалося, нормою пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу. У разі прийняття постанови про непридатність до військової служби документи з результатами проходження медичного огляду, а також електронний документ, яким оформлена постанова, не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласного ТЦК та СП. У разі повернення таких документів на доопрацювання ВЛК районного (міського) ТЦК та СП зобов`язана доопрацювати їх та повторно направити на перевірку у п`ятиденний строк з дня повернення.
Таким чином, наведеною нормою встановлено чіткий алгоритм дій ВЛК районного (міського) ТЦК та СП після прийняття постанови про непридатність до військової служби. У цьому випадку така комісія не наділена правом на власний розсуд відкладати направлення документів, утримувати їх без руху або не вчиняти подальших дій після повернення матеріалів на доопрацювання.
Як установив суд, за результатами проходження ВЛК 06.03.2025 року позивача було визнано непридатним до військової служби та оформлено свідоцтво про хворобу. Із відповіді ІНФОРМАЦІЯ_8 видно, що особова справа позивача з медичними документами надходила до обласної ВЛК та була 22.08.2025 року повернута до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 на доопрацювання.
Отже, наведені докази підтверджують, що документи позивача фактично перебували у розпорядженні відповідача та направлялися ним до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Разом з тим у відповідях, наданих позивачу та його представнику, відповідач посилався на те, що свідоцтво про хворобу та медичні документи нібито перебувають у розпорядженні самого позивача, а тому їх передача до вищестоящої ВЛК була неможливою. Такі доводи спростовуються дослідженими судом письмовими доказами, зокрема відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_8 про надходження особової справи позивача та її повернення на доопрацювання.
Матеріали справи не містять доказів того, що після повернення документів 22.08.2025 року відповідач доопрацював їх та повторно направив до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 у п`ятиденний строк або в інший розумний строк, передбачений законом. Так само відсутні докази завершення процедури перевірки та подальшого направлення відповідних документів на затвердження до 11-ї Регіональної військово-лікарської комісії у м. Вінниця.
Суд ураховує, що дотримання встановленої Положенням №402 процедури є обов`язковим для відповідача, а її невиконання порушує право позивача на належний розгляд документів військово-лікарської експертизи, своєчасне завершення процедури підтвердження постанови ВЛК та належне визначення його правового статусу.
Крім того, суд бере до уваги, що відповідач як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти добросовісно, послідовно та відкрито, а також надавати особі достовірну інформацію щодо розгляду її питань. Надання позивачу взаємовиключних відомостей щодо місцезнаходження його медичних документів та причин їх ненаправлення до вищестоящих ВЛК не відповідає вимогам належного урядування та свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків.
З огляду на встановлені у справі обставини суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненаправлення після доопрацювання свідоцтва про хворобу та відповідних медичних документів позивача до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого направлення на затвердження до 11-ї Регіональної військово-лікарської комісії у м. Вінниця.
Суд також виходить із того, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та ефективним. Визнання дій і бездіяльності відповідача протиправними та зобов`язання його вчинити дії, прямо передбачені законом, спрямоване на реальне поновлення порушених прав позивача.
Отже, з урахуванням установлених обставин справи та наведеного правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо ненаправлення у встановленому порядку свідоцтва про хворобу та медичних документів позивача, а також щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про наявність у позивача ІІІ групи інвалідності довічно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій та бездіяльності у спірних правовідносинах, тому позов необхідно задовольнити повністю. 
На підставі положень частини першої статті 139 КАС України судовий збір в розмірі 2422,40 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Вирішуючи питання про відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного
Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).
Приписами частини 4-6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір № 03/25 про надання правничо допомоги від 13.10.2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 13.10.2025, квитанцію до прибуткового ордеру від 13.10.2025 про сплату позивачем адвокату 12000,00 грн.
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.
Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Як уже зазначалось, у зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 12000,00 грн.
Однак, в цьому випадку суд враховує те, що ця адміністративна справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Обсяг і складність оформлених процесуальних документів також є незначним та потребував значних зусиль для адвоката.
Враховуючи вище викладене, на переконання суду, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума в розмірі 4000,00 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення в установлені законом строки Свідоцтва про хворобу із відповідними медичними документами на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про непридатність до військової служби до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого направлення на затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії в м. Вінниця. 
Зобов`язати військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 направити у встановлені законом строки Свідоцтво про хворобу із відповідними медичними документами на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про непридатність до військової служби до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого направлення на затвердження до 11 Регіональної військово-лікарської комісії в м. Вінниця.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення інформації до Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , III групи інвалідності з 2014 року пожиттєво.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_12 внести інформації до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо наявності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІІІ групи інвалідності з 2014 року пожиттєво.
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський