ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
КОПІЯ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Єдиний унікальний номер судової справи №678/344/24
Номер провадження №1-кп-678-15/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2026 року        селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді       ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання    ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів обвинувальний акт, який складений слідчим слідчого відділення відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_3 і затверджений 08 березня 2024 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 04 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024243300000002, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Копайгород Барського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, тимчасово непрацюючого, військовозобов`язаного, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого 04 листопада 2022 року вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
учасники судового провадження: 
прокурори:         ОСОБА_4 , 
ОСОБА_6 , 
ОСОБА_7 ,
потерпіла         ОСОБА_8 ,
обвинувачений        ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ 

1. ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість, відбуваючи умовний термін покарання, призначеного вироком Хмільницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив новий корисливий злочин.
Так, 03 січня 2024 року близько 16 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Щодня», розташованого по вул. Савицького Юрія, 29/1 в смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області, побачив на робочому столі продавців вказаного магазину, який розташований у торговій залі, належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY М32», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , із серійним номером НОМЕР_7, об`ємом пам`яті 128 ГБ та об`ємом оперативної пам`яті 6 ГБ, який знаходився у прозорому силіконовому чохлі фіолетового кольору та із вмонтованими двома сім картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар», який вирішив таємно викрасти.
Тоді ж, перебуваючи у тому ж місці в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №734/2023 від 06 листопада 2023 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з робочого столу продавців, який розташований у торговій залі магазину «Щодня», повторно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY М32», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , із серійним номером НОМЕР_7, об`ємом пам`яті 128 ГБ та об`ємом оперативної пам`яті 6 ГБ вартістю 4189,68 грн., який знаходився у прозорому силіконовому чохлі фіолетового кольору вартістю 260,00 грн. та в якому були вмонтовані дві сім карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 вартістю 175,00 грн. кожна, який поклав у кишеню куртки та залишив місце події, маючи змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток в сумі 4799,68 грн. 
2. Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. 

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ 

3. Прокурор ОСОБА_6 зазначила, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений повністю визнав вину, тому, враховуючи його особу, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, вчинення злочину під час відбуття умовного терміну покарання за попереднім вироком, просить призначити за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді п`яти років п`яти місяців позбавлення волі, з урахуванням ст. 71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Хмільницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2022 року і остаточне покарання за сукупністю вироків визначити у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі, стягнути з обвинуваченого судові витрати, скасувати арешт з майна потерпілої, питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, обрати обвинуваченому запобіжний захід, взявши його під варту в залі суду. 
4. Потерпіла ОСОБА_8 при вирішенні справи погоджується з позицією прокурора. 
5. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, не оспорює час, місце, спосіб, мотив, мету, розмір завданої шкоди (вартість викраденого), тощо, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, просить вибачення у потерпілої, вказав, що злочин ним вчинено під впливом вживання алкоголю, викрадений телефон він продав у ломбарді, однак наразі повністю змінив свою поведінку і стиль життя, більше не зловживає спиртними напоями, є прихожанином релігійної общини, має на утриманні малолітню дитину, хоча не працює офіційно, однак повністю забезпечує матеріально свою сім`ю, тому просить його суворо не карати. 

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

6. Прокурор, потерпіла і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. 
7. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
8. Судом проведено лише допит обвинуваченого, з`ясовано позицію потерпілої, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, процесуальні рішення щодо речових доказів, процесуальних витрат, запобіжного заходу, тощо. 
9. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ 

10. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
11. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. 
12. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. 
Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. 
З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
13. Законодавець у санкції ч. 4 ст. 185 КК України визначив покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. 
Отже, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
14. ОСОБА_5 повністю і беззаперечно визнає вину, щиро кається, не одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога, психіатра, скарги на його поведінку за місцем проживання не надходили, інвалідність відсутня. 
15. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття. 
Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів. 
16. Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що беруться до уваги при призначенні покарання.
17. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_5 , наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність та застосувати положення ст. 71 КК України і, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 04 листопада 2022 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально. 
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин) під час відбуття іспитового строку, повторне застосування ст. 75 КК України і звільнення від відбування покарання з випробуванням є неможливим. 
18. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД 

19. Цивільний позов потерпілою не заявлявся ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду. 
20. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.
21. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, зокрема, диск із відеозаписами - необхідно залишити при матеріалах справи, мобільний телефон, який належить потерпілій і який їй слідчим повернутий на зберігання - вважати повернутим за належністю, а накладений ухвалою слідчого судді арешт на вказане майно - необхідно скасувати. 
22. 08 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - до 26 березня 2024 року. 
Тобто, на даний час строк дії запобіжного заходу закінчився. 
23. Із матеріалів справи випливає, що обвинувальний акт надійшов до суду ще 11 березня 2024 року і обвинувачений до 17 лютого 2026 року жодного разу до суду не з`являвся. 
14 травня 2024 року ОСОБА_5 призвано по мобілізації для проходження військової служби, тому ухвалою суду від 27 березня 2025 року було зупинено судове провадження (після отримання судом відомостей про мобілізацію обвинуваченого). 
07 липня 2025 року військова частина НОМЕР_6 повідомила суд про самовільне залишення 16 липня 2024 року ОСОБА_5 розташування підрозділу в районі виконання бойових завдань та відсутність на військовій службі й призупинення військової служби. 
У зв`язку із цим 30 липня 2025 року ухвалою суду оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , якого віднайшли працівники поліції 17 лютого 2026 року. 
У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
ОСОБА_5 підтвердив суду, що йому відомо про дві справи, які розглядаються у судах відносно нього - у Летичівському районному суді Хмельницької області та Уманському міськрайонному суді Черкаської області, однак про те, що перебуває в розшуку він не знав, йому також відомо, що здійснюється досудове розслідування відносно нього й за самовільне залишення військової частини, проте детальною інформацією про це не володіє. 
Суд враховує, що обвинувачений перебував на військовій службі з 14 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, однак після цього знаходився за місцем проживання й не цікавився розглядом судової справи у Летичівському районному суді Хмельницької області відносно себе, хоча був обізнаний про судове провадження і мав можливість з`ясувати інформацію про хід її розгляду. 
Обвинуваченому ОСОБА_5 призначається покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, тому суд вважає, що він, перебуваючи на волі, може ухилятися від суду, займатися злочинною діяльністю, тому з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, забезпечення виконання судового рішення, до нього до набрання вироком законної сили необхідно застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 
24. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. 
У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений. 

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України, 

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 

УХВАЛИВ: 

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці. 
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04 листопада 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
До набранням вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду негайно. 
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 . 
Цивільний позов не заявлявся. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/123-24/948-ТВ від 26 січня 2024 року) в розмірі 1514,56 грн. 
Речові докази: 
1)DVD-диск із відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах справи; 
2)мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY М32», ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , ІМЕІ-2: НОМЕР_3 , із серійним номером НОМЕР_7 , який належить потерпілій ОСОБА_8 і їй повернутий на зберігання - вважати повернутим за належністю. 
Скасувати арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року (справа №678/107/24, провадження №1-кс-678-36/24). 
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. 
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 
Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Реквізити для сплати витрат за проведення експертизи на користь держави: 
Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Летичів. стг/24060300
Код за ЄДРПОУ: 37971775 
Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) 
р/р UA438999980313050115000022663
Код класифікації доходів бюджету: 24060300

Суддя      підпис     ОСОБА_1 

Суддя            ОСОБА_1