ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 753/9604/25 Суддя (судді) першої інстанції:Каліушко Ф.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Осіпової О.О.,
суддів: Златіна С.В., Воловика С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 01 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 23 квітня 2025 року серії АВ №00005655 та від 24 квітня 2025 року серії АВ №00005692, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті щодо позивача за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а провадження у справах про адміністративне правопорушення - закрити.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідачем умисно занижено нормативний показник 40 тонн та зазначено в оскаржуваних постановах про перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,675% (3,470 тонн) та на 6,875% (2,750 тонн), оскільки у постановах вказано відомості лише про тягач, однак приховано відомості щодо напівпричепа-контейнеровоза. 
Вказана обставина, на думку позивача, є ключовою у цій справі, оскільки саме для контейнеровозів вагова норма становить 44 тонни, а не 40 тонн як для звичайних вантажівок, а тому за умови врахування правильного нормативного показника 44,000 тонн та зважаючи на те, що загальна вага вантажівок становила 43,470 тонни та 42,750 тонни, то відношення фактично маси до вагової норми становить 98,8% та 97,2%, що не перевищує вагових норм.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України: серії АВ №00005655 від 23.04.2025 року та серії АА №00005692 від 24.04.2025 р., винесені головними спеціалістами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845), на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваних постановах не відображені відомості про перевезення вантажів комбінованим транспортним засобом, який складався з трьохвісного автомобіля (тягача) DAF XF 105.460 з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного контейнера, а відповідач не врахував факту проїзду транспортного засобу DAF XF 105.460 з напівпричепом та контейнером, що вбачається з даних фотофіксації правопорушення.
Отже, матеріали справи, у тому числі фотознімки свідчать, що у спірному випадку здійснювалися саме контейнерні перевезення відповідним транспортним засобом - контейнеровозом та контейнер містить відповідні позначення та маркування. 
До того ж, оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів.
За таких обставин відповідач при прийнятті спірних постанов неправильно визначив тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза 44 тони, а вантажного тягача 40 тон, та, як наслідок, здійснив розрахунки перевищення загальної маси транспортного засобу, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Зважаючи на це, суд першої інстанції наголосив, що виміряні вагові параметри транспортного засобу з урахуванням похибки відповідали дозволеним ваговим параметрам та не перевищували мінімального порогу у 5% для цілей застосування санкції частини другої статті 132-1 КУпАП, внаслідок чого висновок відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП є неправомірним.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та винесене без з`ясування всіх обставин справи, а також без надання їм належної правової оцінки, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувані постанови у справі про адміністративне правопорушення містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019р. №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021р. №623), а отже, їх зміст відображає ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Зазначає, що законодавчі акти не встановлюють обов`язкової вимоги зазначати у постановах про адміністративні правопорушення інформацію про напівпричіп, оскільки у постанові має бути зазначено дані про основний транспортний засіб та про відповідальну особу.
Крім того, напівпричіп не є самостійним транспортним засобом, здатним пересуватися без тягача, та його функціональна роль полягає у перевезенні вантажів разом із тягачем, який забезпечує рух усього транспортного засобу. 
Тому відсутність в оскаржуваних постановах інформації про напівричіп, його номерний знак, загальну вагу та розподіл навантаження на осі, на думку представника відповідача, не впливає на їх законність, адже такі дані не є ключовими для доведення порушення особою ч.2 ст. 132-1 КУпАП. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026р. провадження за апеляційною скаргою було відкрите та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
У встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило. 
Враховуючи, що від учасників справи не надійшло клопотань про розгляд справи за їх участі, розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачу належить спеціалізований напівпричіп марки «SCHMITZ S01» н/пр.-контейнеровоз переобл. кронш. з перекид.обл., гідрав.сист.для встан.конт.1В або кузюз конт.1В для перев..сип.ван (зерн.кул.) з мож.саморозвантаження, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданим ТСЦ 3541 від 11.05.2023 року.
Крім того, ОСОБА_1 належить спеціалізований сідловий тягач-Е марки «DAF» модель «XF 105/460», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданий ТСЦ 6141 від 13.08.2020 року.
Відповідно до товарно - транспортної накладної № Р253 від 07 квітня 2025 року водій ОСОБА_2 перевозив автомобілем DAF XF105, державний номерний знак НОМЕР_4 , напівпричіп, державний номерний знак НОМЕР_6 , що належить ФОП ОСОБА_3 , вантаж - контейнер КNT 0292 (плати для лічильника), масою брутто 27,9 т, пункт завантаження: м. Вишгород, вул.. Шолуденко, 19, пункт розвантаження: м. Дніпро, вул. Будівельників, 34.
Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 23 квітня 2025 серія АВ №00005655, 07 квітня 2025 року о 22 год. 56 хв. за адресою М-03, км 81 + 000 Київська обл., автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб DAF XF105,460, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,675% (3,470 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.
Судами також встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 ОСОБА_1 належить напівпричіп KOEGEL SNCO, державний номерний знак НОМЕР_8 , спеціалізований напівпричіп н/пр.-контейнеровоз переобл. в 2023 змінена конструкція для перевезення контейнерів (одного - типу 1А).
Відповідно до товарно - транспортної накладної № Р257 від 09 квітня 2025 року водій ОСОБА_4 перевозив автомобілем DAF XF105, державний номерний знак НОМЕР_9 , напівпричіп, державний номерний знак НОМЕР_10 , що належить ФОП ОСОБА_1 , вантаж - контейнер КNT 0292 (плати для лічильника), масою брутто 27,9 т, пункт завантаження: м. Вишгород, вул.. Шолуденко, 19, пункт розвантаження: м. Дніпро, вул. Будівельників, 34.
Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 24 квітня 2025 серія АВ №00005692, 09 квітня 2025 року о 23 год. 51 хв. за адресою М-03, км 81 + 000 Київська обл., автоматичним пунктом фіксації зафіксовано транспортний засіб DAF XF105,460, державний номерний знак НОМЕР_9 ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875% (2,750 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8 500 грн.
Як слідує з фотозображення транспортного засобу, здійсненого в автоматичному режимі в момент вчинення правопорушення, яке долучене до матеріалів справи, 07 квітня 2025 року о 22 год. 56 хв. та 09 квітня 2025 року о 23 год. 51 хв. на ділянці дороги за адресою М-03, км 81 + 000 Київська обл. зафіксовано проїзд транспортного засобу DAF XF 105.460 з напівпричепом.
Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючі висновки суду першої інстанції на предмет їх відповідності нормам матеріального та процесуального права, та, перевіряючи повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
В силу вимог пункту 3, абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Так, відповідно до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон для доріг державного значення;
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони для доріг державного значення.
Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.
Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована ст. 132-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).
Відповідно до п. 12 Порядку автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).
Згідно з п. 15 Порядку метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Згідно з п. 17 Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що у графі «зафіксовано транспортний засіб» має бути серед іншого відображено марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (в разі використання такого) повна маса транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, із зазначенням номеру вісі, фактичного навантаження на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.
З огляду на встановлення п. 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напіпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Водночас вказані відомості у оскаржуваній постанові не відображені, а отже, відповідач не врахував факту проїзду транспортного засобу DAF XF 105.460 з напівпричепом та контейнером, що вбачається з даних фотофіксації правопорушення.
З приводу доводів представника Державної служби України з безпеки на транспорті, викладені в апеляційні скарзі, про те, що законодавчі акти не встановлюють обов`язкової вимоги зазначати у постановах про адміністративні правопорушення інформацію про напівпричіп, колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч.2, ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Отже, згідно з вимогами цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення має містити точний опис обставин справи, включаючи транспортний засіб, на якому було вчинено правопорушення.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Крім того, цим пунктом встановлено, що причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.
Згідно з абзацом першим пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371), на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку), присвоюється буквено-цифрова комбінація номерних знаків з їх видачею або без такої (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), а також дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових та/або звукових сигнальних пристроїв. Номерні знаки повинні відповідати вимогам, установленим МВС, та видаються: два номерні знаки - на автотранспортний засіб, один - на мототранспортний засіб, мопед, причіп та напівпричіп. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.
Відтак, у розмінні норм чинного законодавства напівпричіп, яким здійснювалося перевезення вантажу, належить до транспортного засобу, який має власні реєстраційні дані.
Отже, інформація про напівпричіп повинна відображатися у постанові по справі про адміністративне правопорушення поряд із даними тягача, якщо правопорушення пов`язане з експлуатацією транспортного засобу у складі автопоїзда, зокрема, у випадку порушення правил перевезення вантажів шляхом перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів транспортних засобів, оскільки це є суттєвим для кваліфікації правопорушення в частині визначення загальної маси транспортного засобу, тому відсутність у постанові такої інформації свідчить про неповноту встановлення усіх обставин вчиненого адміністративного правопорушення та як наслідок призводить до протиправності винесеної постанови про накладення штрафу. 
Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів, як це вказує, серед іншого, представник відповідача в апеляційній скарзі. 
Відтак, з урахуванням досліджених доказів у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність факту порушення позивачем ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та неправомірністю накладення на нього адміністративного стягнення. 
Тобто, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування. 
Керуючись ст. ст. 229, 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А: 

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Осіпова

Суддя С.В. Златін

Суддя С.В. Воловик