ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 611/993/25     Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/731/26    Коптєв Ю.А.
Категорія: ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП  Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ  - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря    - Михайлюка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126, частиною 2 статі 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08.12.2025 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 № 611/993/25 (провадження № 3/611/451/25), № 611/994/25 (провадження № 3/611/452/25) про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126, та присвоєно об`єднаній справі № 611/993/25 (провадження № 3/611/451/25).
Постановою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08.12.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 130, частиною 5 статті 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції або постанову судді,  в частині притягнення до адміністративної відповідальності, змінити, виключивши посилання на безоплатне вилучення транспортного засобу.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, посилається на незаконність оскаржуваної постанови судді.
Звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за його відсутністю, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Вважає, що суддею не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи відеозаписам.
Зауважує, що суддею не вмотивовано застосування максимального розміру адміністративного стягнення та порушено принцип індивідуалізації юридичної відповідальності.
В обґрунтування пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Закорченний Ю.А. зазначає, що не був присутнім при розгляді справи, копію постанови отримав лише 27.12.2025.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання  ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 в призначене судове засідання не прибув, 19.01.2026 надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Враховуючи вищевикладене та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП апеляційний суд приходить висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить таких висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що не маючи права керування, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пунктів 2.1 «а», 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП настає за вчинення повторно протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП настає за вчинення повторно протягом року вчинення порушень, передбачених 2-4 цієї статті.
Поняття повторності розкрито в пункті 2 частини 1 статті 35 КУпАП повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративного стягненню.
Судовим розглядом встановлено, що постановою судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 13.01.2025 на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановою поліцейського про накладення адміністративного стягнення о справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5746972 від 18.09.2025, на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
26.10.2025 о 17:40, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Барвінкове, вул. Лермонтова, 29, де був зупинений працівниками поліції, у зв`язку із наявними технічними несправностями автомобіля. Під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та хитка хода. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 відмовився.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 494842 від 26.10.2025 за статтею частиною 2 статті 130 КУпАП та серії ЕПР1 №494871 від 26.10.2025 за частиною 5 статті 126 КУпАП.
Відмова водія  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». 
Відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх дослідженні в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи доказів, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи відбувся за відсутністю ОСОБА_1  є безпідставними, з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи для повідомлення ОСОБА_1  про час та місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки, у тому числі направленням на телефон ОСОБА_1 . SMS-повідомлення.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
У зв`язку із наведеним, у судді були відсутні підстави для відкладення розгляду справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , суддя врахував положення частини 2 статті 268 КУпАП.
Щодо необґрунтованого застосування суддею адміністративного стягнення, апеляційний суд зазначає наступне.
Призначаючи ОСОБА_1 вид та розмір адміністративного стягнення, суддя керувався положеннями частини 2 статті 36 КУпАП, які передбачають, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, та призначив остаточне адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП.
Санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає:
1) накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
2) позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років;
3) оплатне вилучення транспортного засобу чи без такого.
Оплатне вилучення транспортного засобу, яке полягає у вилученні транспортного засобу з наступною його реалізацією, як додатковий вид адміністративного стягнення, до ОСОБА_1 суддею не застосовувався.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 КУпАП, та суддею призначено адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП, яке є більш серйозним з вчинених.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено підстав для зміни або скасування постанови судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08.12.2025, а вимога апеляційної скарги про направлення справи на новий розляд не узгоджується з положеннями частини 8 статті 294 КУпАП, де визначені повноваження апеляційного суду.

Керуючись статтями 1, 7, 23-25, 36, 126, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2025 року – задовольнити та поновити такий строк. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна