ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/169/22   Головуючий у 1-й інстанції: Іванцова Н.К. 
Номер провадження: 22-ц/819/488/26      Доповідач Воронцова Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.В., 
суддів:    Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
учасники справи:
позивач - позовом ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
представник відповідача - адвокат Беціан Магдаліна Октавіавівна,
розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Беціан Магдаліна Октавіавна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2026 року, ухвалене суддею Іванцовою Н.К., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебував у шлюбі, від якого мають двох дітей. Зазначив, що шлюб з відповідачкою розірваний, а його син ОСОБА_4 проживає з серпня 2021 року з ним та знаходиться на його повному утриманні і вихованні. Вказав, що син є інвалідом дитинства, потребує додаткових витрат на лікування. Просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.09.2021 року і до досягнення ним повноліття, судові витрати покласти на відповідача.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції і мотиви його ухвалення
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.01.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA378999980313131206000021447, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір у розмірі 992,40 грн.
В решті позовних вимог - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час - з 01.09.2021 року, тобто з дати, що передує даті подачі позову, суд вважав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів звернення до відповідача з відповідною вимогою, а також доказів ігнорування відповідачем вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини. 
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважав доведеним факт проживання дитини разом із позивачем та наявність підстав для задоволення позову за період з дати пред`явлення позову - 05.01.2022 до 23.08.2022 (дати реєстрації неповнолітнього ОСОБА_5 як внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання матері. Суд вважав, що підтверджено факт проживання дитини разом із позивачем, а знаходження його на службі в ЗСУ не заперечує можливості утримання неповнолітнього сина батьком у зазначений період. Надана відповідачем довідка про проходження ОСОБА_1 військової служби не містить відомостей щодо режиму служби, місця фактичного перебування позивача, тривалості його відсутності за місцем проживання, а також не підтверджує, що позивач перебував поза домом постійно та був позбавлений можливості фактично проживати разом із дитиною чи здійснювати її утримання. За відсутності інших належних та допустимих доказів, наведені відповідачкою обставини не спростовують встановлений судом факт проживання дитини разом із позивачем у період з 05.01.2022 до 23.08.2022 та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Суд також зазначив про відсутність підстав для стягнення аліментів на користь позивача за період з 23.08.2022 року до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку зі зміною місця проживання дитини та його реєстрацією з вказаної дати за адресою проживання матері,. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 , від імені якої діє представник - адвокат Беціан Магдаліна Октавіанівна, подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права та неповно досліджені і з`ясовані обставини справи, що призвело до винесення необґрунтованого та незаконного рішення.
Апеляційну скаргу відповідач мотивувала тим, що рішення у справі ухвалено через чотири роки з моменту подання позовної заяви. Така тривалість розгляду справи є очевидно надмірною, син сторін ОСОБА_5 вже досяг повноліття, і на час постановлення рішення змінився правовий статус особи, на утримання якої заявлено позовні вимоги, що безпосередньо впливає на характер та обсяг аліментних зобов`язань, яким суд не надав належної правової оцінки та фактично вирішив спір за умов, які істотно відрізнялися від тих, що існували на момент подання позову.
Відповідачка була позбавлена можливості своєчасно та належним чином реалізувати право на захист, підготувати заперечення, надати докази та заявити відповідні клопотання на стадії підготовчого провадження, внаслідок неналежного повідомлення її про розгляд справи та відсутність належного процесуального обміну документами між сторонами, що призвело до порушення її права на справедливий судовий розгляд.
Висновок суду про те, що ОСОБА_5 проживав разом із батьком - ОСОБА_1 , є помилковим, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Він ґрунтується на припущеннях, а не на належних і допустимих доказах.
Матеріали справи не містять беззаперечних доказів фактичного постійного проживання ОСОБА_5 разом із батьком у спірний період. Натомість суд не з`ясував реальне місце проживання дитини, не дослідив належним чином докази щодо її фактичного утримання, забезпечення повсякденних потреб, участі кожного з батьків у її вихованні та матеріальному забезпеченні.
Суд безпідставно не взяв до уваги довідку № 7726-5002050376, оцінивши її як формальний запис, відповідно до якої ОСОБА_6 з 23.08.2022 року перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за тією ж адресою, що й відповідачка, що прямо підтверджує факт спільного проживання дитини разом із матір`ю у м. Чернівці після вимушеного переміщення у зв`язку зі збройною агресією рф. 
Акт від 13.01.2022 року, затверджений головним інженером ТОВ КК "Старий центр" та підписаний окремими співвласниками квартир, на який послався суд, не надавши йому належну правову оцінку у сукупності із іншими доказами, зокрема письмовій заяві ОСОБА_5 від 31.01.2026 року про проживання його із 25.02.2022 із матір`ю, здійснення нею його догляду та утримання, та не може вважатися належним і достатнім доказом постійного проживання ОСОБА_5 разом із батьком. Вважає, що зміст зазначеного акту може свідчити виключно про можливе тимчасове перебування сина за певною адресою станом на дату його складання, однак не підтверджує факту сталого, безперервного проживання чи здійснення батьком його повного матеріального утримання.
Суд не надав належної оцінки довідці т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 від 28.03.2022 року про те, що батько дитини з 25.02.2022 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України, вважає, що за таких обставин об`єктивно виключається можливість його постійного проживання з дитиною та здійснення щоденного догляду і фактичного утримання.
Заявник посилається на норми Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцію про права дитини, Європейської конвенції про дотримання найкращих інтересів дитини у справах, які впливають на права дітей та зазначає, що суд допустився неповноти з`ясування обставин справи щодо місця проживання дитини, не заслухавши пояснення останнього, хоча на момент ухвалення судового рішення сину виповнився 21 рік.
Просила скасувати рішення суду в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_5 за період з 05.01.2022 року до 23.08.2022 року та судового збору . 
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі. 
Стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 1190,88 грн.
Позиція інших учасників справи
Відзив позивача на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду.
Провадження в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2026 року визначено головуючого суддю (суддю- доповідача) - Воронцову Л.П. та склад колегії суддів: Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою колегії суддів від 27 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалю колегії суддів від 10 березня 2026 справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднено на офіційному веб-сайті Херсонського апеляційного суду.
Встановлені судом обставини справи
Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Корабельним районним у місті Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 від 15.03.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дитиною-інвалідом, законним представником якого є ОСОБА_3 .
3 акту, затвердженого головним інженером ТОВ КК "Старий центр" від 13.01.2022 року та за підписами співвласників квартир, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає (без реєстрації) за адресою АДРЕСА_1 з серпня 2021 року по теперішній час.
Відповідно до Довідки Ф 5 від 28.03.2022, виданої т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_7 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 26.02.2022 по теперішній час.
Із довідки № 7726-5002050376 про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що він взятий на облік за адресою фактичного проживання, яке збігається із адресою матері як ВПО з 23.08.2022 року.
Згідно відомостей із Декларації № 0001 -6570 -7 Е 10 про надання первинної медичної допомоги ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце фактичного проживання якого : АДРЕСА_2 , його довіреною особою є ОСОБА_3 .
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до приписів частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження , розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів п.2 ч.6 ст.19, п.1 ч.1,п.1 ч. 3,п.1 ч.4 ст.274, п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до вимог частини1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду переглядається у частині задоволених позовних вимог, стягненні аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_5 , починаючи з 05.01.2022 року до 23.08.2022 року.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви, якими керується апеляційний суд, та застосовані норми права
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно достатті 51 Конституції Українитастатті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з частинами 1, 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України).
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на сина ОСОБА_4 за період із 05.01.2021 по 23.08.2022 суд виходив із доведеності факту проживання дитини разом із батьком та перебування на його утриманні.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду, який ґрунтується на правильному встановленню обставин справи та належній оцінці доказів наданих сторонами, зокрема і доказів, на які посилається скаржник, які, на її думку, не враховані судом та спростовують висновки суду.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд безпідставно взяв до уваги як доказ проживання дитини із батьком Акт від 13.01.2021 ТОВ КК "Старий центр", який може лише свідчити про тимчасове , а не постійне проживання сина із батьком колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки даний Акт носить не формальний характер, у ньому зазначено підписи власників шести квартир будинку, які підтвердили проживання ОСОБА_5 з батьком із вересня 2021 року, а не лише станом на дату його складання, що свідчить про постійність проживання дитини із батьком (більше 4 місяців) на момент подачі вказаного позову до суду. Натомість, відповідач не надала суду належні і достатні докази проживання неповнолітнього ОСОБА_4 разом із нею та перебування сина на її утриманні на дату звернення позивача до суду із цим позовом.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не урахував інформацію зазначену у довідці про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 про місце фактичного проживання за адресою, яка співпадає із адресою її проживання як ВПО є безпідставним, оскільки суд взяв до уваги зазначену довідку та дав їй належну оцінку про те, що її зміст свідчить про фактичне місце проживання ОСОБА_4 як ВПО за адресою, яка співпадає із адресою реєстрації відповідача як ВПО саме із 23.08.2022, тому не може свідчити про спільне проживання матері і сина до вказаної дати, при цьому суд вказав, що відповідач та її менший син ОСОБА_8 взяті на облік як ВПО в один день і це інша дата - ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка не співпадає із датою реєстрації ОСОБА_5 .
Урахувавши зміст зазначеної довідки як доказ проживання ОСОБА_4 із матір`ю із 23.08.2022 суд відмовив позивачу у стягненні аліментів у період із 23.08.2022 до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Колегія суддів не приймає до уваги посилання у скарзі на не взяття до уваги заяви сина ОСОБА_5 від 31.01.2026 про його проживання разом із матір`ю та перебування на її утриманні із 25.02.2022, оскільки рішення у даній справі ухвалено 26.01.2022, тобто на день його постановлення у суду була відсутня дана заява, тому вона не могла бути судом урахована. Колегія суддів зауважує, що відповідач не позбавлена була вчасно надати таку заяву суду разом із пакетом документів, долучених нею до відзиву на позовну заяву, крім того, для оцінки заяви ОСОБА_5 як письмового доказу, вона повинна бути завірена нотаріально, і відповідач не була позбавлена права при подачі відзиву на позовну заяву заявити клопотання про допит ОСОБА_5 як свідка щодо предмета спору.
Доводи апеляційної скарги про не врахування судом довідки військової частини про проходження військової служби у збройних силах України ОСОБА_1 із 26.02.2022, що беззаперечно спростовує проживання сина із батьком та перебування на його утриманні підлягають відхиленню, оскільки довідка в/ч НОМЕР_3 від 28.03.2022 свідчить лише про проходження військової служби позивачем станом на дату її видачі та не охоплює спірний період - до 23.08.2022. Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що дана довідка не містить інформації про характер та умови проходження позивачем військової служби та не спростовує беззаперечно проживання ОСОБА_4 із батьком у період із 25.02.2022 до 23.08.2022 і перебування на його утриманні.
Посилання відповідача на тривалість розгляду справи, досягнення ОСОБА_4 повноліття на момент ухвалення рішення, що безпосередньо впливає на характер та обсяг аліментних зобов`язань, яким суд не надав належної оцінки підлягають відхиленню як такі, що висновки суду не спростовують. Оскільки тривалість розгляду справи судом пов`язана із окупацією м. Херсона військами рф, захопленням приміщення міського суду, де перебувала, у тому числі, і зазначена справа, складністю відновлення роботи суду після деокупації та виявленням наявності і повноти матеріалів справ, які перебували у приміщенні міського суду. Перекладання відповідальності за обставини непереборної сили на учасників справи не відповідатиме завданням цивільного судочинства, а досягнення ОСОБА_5 на момент ухвалення рішення суду повноліття не може бути підставою для відмови у позові, оскільки стосується аліментних зобов`язань одного із батьків у період не досягнення дитиною повноліття.
Виходячи з викладеного, встановивши, що сторони є батьками неповнолітнього, у спірний період, ОСОБА_5 , який проживав разом з батьком та знаходився на його утриманні, враховуючи, що відповідачка є працездатною, має задовільний стан здоров`я, враховуючи обов`язок відповідача утримувати свою дитину, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду. Докази та обставини, на які посилається представник апелянта в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду попередньої інстанції, яким дана правова оцінка із дотриманням норм процесуального права.
Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції апелянтом не наведено.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги не спростовується, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.
Оскільки рішення суду підлягає залишенню без змін, то обов`язок перерозподілу судових витрат у справі, передбачений частиною 13 статті 141 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутній.
Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Беціан Магдаліна Октавіавна, залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 17 березня 2026 року.

Головуючий     Л.П. Воронцова

Судді:       І.В. Склярська

В.В. Майданік