Єдиний унікальний номер 205/2905/26
Провадження № 1-кп/205/697/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря – ОСОБА_2 
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026047120000024 від 03 лютого 2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець х. Н-Митякіна, Тарасівського району, Ростовської області, рф, громадянина України, не одружений, утриманців не має, із середньою технічною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючий у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.06.2025 № 118-РС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду бойового медика 1 механізованого взводу механізованої роти.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.11.2025 №335 солдата ОСОБА_3 бойового медика 1 механізованого взводу механізованої роти звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 23 листопада 2025 року.
Згідно зі ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. 
Законом затверджено Указ Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року№2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року №49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року №3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року №271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року №3684-ІХ, Указом від 23 липня 2024 року №469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року №3891-IX, Указом від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ, Указом від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ, Указом від 15 квітня 2025 року № 235/2025, затвердженим Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-ІХ, Указом від 14 липня 2025 року № 478/2025, затвердженим Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-ІХ та Указом від 20 жовтня 2025 року № 793/2025, затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року на 90 діб, затвердженим Законом України від 14 січня 2026 року № 4757-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години ЗО хвилин 3 лютого"2026 року на 90 діб.
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що повинен дотримуватися вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і Гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
Проте ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи умисно, тобто передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та бажаючи ч настання, вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи, а саме – умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Так, у період часу з 12 годин 00 хвилин по 13 годин 00 хвилин 24 січня 2026 року, більш точного час не встановлено, ОСОБА_3 перебував у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 разом з знайомою - ОСОБА_4 , де між ними стався словесний конфлікт, в ході якого, на ґрунті виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , діючи _ цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів в область голови, обличчя, тулубу та кінцівок людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, знаходячись обличчям до ОСОБА_4 , наказав останній встати на коліна та завести руки за голову, після чого почав наносити їй хаотичні удари правою та лівою ногою у область голови, обличчя, зокрема правого ока, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам, таким чином нанісши не менше двадцяти ударів у вказані ділянки тіла та голови ОСОБА_4 .
Продовжуючи свій протиправний умисел спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , схопивши дерев`яну ніжку від стільця (табурету), тримаючи її у правій руці, почав наносити вказаним предметом хаотичні удари по верхнім та нижнім кінцівкам ОСОБА_4 , переважно по нижнім, а саме по лівому та правому стегну останньої, таким чином нанісши ОСОБА_4 не менше десяти ударів у вказані ділянки, після чого з місця події зник.
У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: двадцяти восьми синців обличчя, тулубу по передній та задній поверхням, обох верхніх та нижніх кінцівок; трьох саден лівого стегна; крововиливу під склерою правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день).
Умисні дії солдата ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України - умисне легке тілесне Ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно ч.ч.2,3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акту, який містить клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника – адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів кримінального провадження, у суду не виникло сумнівів у тому, що ця заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі та процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст.381-382 КПК України.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд, з огляду на відповідність цих обставин матеріалам кримінального провадженні, а також з урахуванням відсутності підстав для сумніву в їх об`єктивності та доведеності, визнає їх доведеними. 
Таким чином, суд приходить до висновку про достатність підстав для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не одружений утриманців не має, має середню технічну освітою, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючий у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк, в межах санкції статті обвинувачення та покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Початок строку покарання у вигляді пробаційного нагляду ОСОБА_3 рахувати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя           ОСОБА_1