Справа №443/271/26
Провадження №3/443/180/26

ПОСТАНОВА
іменем України

26 лютого 2026 року        місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої вчителем Журавнівського КЗЗСО школи-ліцей
за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 211163 від 03.02.2026, ОСОБА_1 ухилилась від передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке проявилось у тому, що 02.02.2026 біля 09 год 00 хв в соціальну мережу «Телеграм» остання допустила надсилання власних фотозображень особистого характеру сторонній особі. Зазначені дії стали можливими через недостатній батьківський нагляд та відсутність належної профілактичної роботи з дитиною, а також неналежним чином здійснювала контроль за поведінкою та дозвіллям дитини. Своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 відмовилась від дачі показів відповідно до приписів ст. 63 Конституції України. Однак при дослідженні письмових доказів пояснила, що за вказівкою поліцейських підписала пустий бланк своїх письмових пояснень та письмових пояснень дочки, оскільки, як пояснила поліцейська, вона ще не знала як правильно сформулювати пояснення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали приходжу до наступних висновків.
Згідно зі ч. 2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків що стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей; незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі. Таке ухилення може бути у формі бездіяльності, пов`язаної із незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.
Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 03.02.2026 та підписані ОСОБА_1 письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.02.2026, у яких остання зазначала, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, однак дані письмові пояснення до уваги не беру, виходячи з наступного.
Визнання вини особою у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших належних доказів (відеозаписів, свідків, документів) не може бути достатньою підставою для притягнення до відповідальності. Суд або орган, який розглядає справу, повинні базувати своє рішення на сукупності доказів, а не лише на зізнанні особи.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 211163 від 03.02.2026 не долучено жодних доказів (відеофайлів, скріншотів, фотографій тощо), крім письмових пояснень ОСОБА_1 від 03.02.2026, ОСОБА_2 від 03.02.2026 та ОСОБА_3 від 09.02.2026, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 02.02.2026 біля 09 год 00 хв в соціальну мережу «Телеграм» допустила надсилання власних фотозображень особистого характеру сторонній особі.
Більше того, згідно рапорту інспектора СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Ганни Блюсович від 09.02.2026, у останньої на розгляді знаходились матеріали ЖЄО № 694 від 02.02.2026 по зверненні ОСОБА_2 , про те, що в соціальній мережі телеграм у неї виник конфлікт з хлопцем на ім`я ОСОБА_4 , 16 років, якому два місяці тому заявниця скидала своє інтимне фото, і тепер він просить ще таке фото, бо якщо не скине, то попереднє фото перекине друзям. Під час перевірки виникла необхідність встановити особу, яка спілкувалася з малолітньою ОСОБА_2 в додатку телеграм, однак через відсутність технічних засобів встановити особу не представилось можливим.
Також матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 в графі мати зазначено: ОСОБА_5 ..

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У силу ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, які за аналогією права із кримінальним процесом притаманні і КУпАП, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, у протоколі про адміністративне правопорушення фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про винуватість особи поза розумним сумнівом, тобто не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 184 КУпАП, провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя     Р.Г. Равлінко