П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/27868/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В. Дата і місце ухвалення: 16.01.2026 р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :
В серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2025 року № ОР 213050031022 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 в Управлінні освіти Первомайської міської ради з 22.09.2005 по 28.04.2006, з 15.08.2006 по 08.09.2006, з 25.10.2006 по 03.05.2012 згідно трудової книжки від 07.08.1987 НОМЕР_1 та з урахуваннях довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.07.2025 № 96/07-02-13 та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.07.2025 № 97/07-02-13, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2025 про переведення і перерахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на час звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії, вона дотрималась усіх умов щодо стажу державної служби та щодо віку і страхового стажу, а також надала належно оформлені довідки про складові заробітної плати для визначення розміру пенсії, а тому рішення відповідача щодо відмови в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» є протиправним. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2025 року № ОР 213050031022 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 в Управлінні освіти Первомайської міської ради з 22.09.2005 по 28.04.2006, з 15.08.2006 по 08.09.2006, з 25.10.2006 по 03.05.2012 згідно трудової книжки від 07.08.1987 НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2025 про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду.
В решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 16.01.2026 р. та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
В своїй скарзі апелянт зазначає, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 дотримання сукупності вимог, є визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723 і пунктами 10, 12 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. 
Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723 вік і страховий стаж.
З дня, коли набрав чинності Закон № 2493, служба в органах місцевого самоврядування не є державною службою.
Посади в органах місцевого самоврядування не належать до посад відповідних категорій посад державних службовців, а відносяться до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування.
Тобто, особи, які працювали чи працюють в органах місцевого самоврядування після 4 липня 2001 року не є державними службовцями та не проходять державну службу.
Згідно з пунктом 11 частини 3 статті 3 Закону № 889 дія цього Закону не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.
Таким чином, посадові особи місцевого самоврядування не мають права на призначення пенсії відповідно до Закону № 889.
Окрім того, відповідно до статті 21 Закону № 2493 пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відтак, оскільки час роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 не зараховується до спеціального стажу для визначення права на пенсію за нормами Закону № 889, відсутні передбачені законом підстави для зарахування періодів роботи Позивачки з 22.09.2005 по 28.04.2006, з 15.08.2006 по 08.09.2006, з 25.10.2006 по 03.05.2012 до стажу державної служби.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається, що як Порядок №283, так і чинний Порядок № 229 передбачають, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
16 липня 2025 року позивачка звернулася із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви було додано відскановану трудову книжку від 07.08.1987 НОМЕР_1 ; лист Південно-Східного міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби (далі Управління) від 25.04.2025 № 185/17-4/25, в якому відповідно до наданих Управлінню повноважень, розраховано стаж державної служби, а саме з урахуванням записів трудової книжки від 07.08.1987 НОМЕР_1 до стажу державної служби позивачки зараховано періоди роботи з 22 вересня 2005 року по 28 квітня 2006 року, з 15 серпня 2006 року по 08 вересня 2006 року, з 25 жовтня 2006 року по 03 травня 2012 року, з 04 травня 2012 року по 31.07.2012 та з 01 серпня 2012 року по 01 травня 2016 року; Довідку про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.07.2025 № 96/07-02-13 та Довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.07.2025 № 97/07-02-13.
Заява позивачки була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності. Рішенням від 25.07.2025 № ОР 213050031022 позивачці було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що "період роботи з 22.09.2005 по 03.05.2012 належить до категорії посад державних службовців органів місцевого самоврядування, та з 04.07.2001 посади органів місцевого самоврядування не відносяться до категорій посад державних службовців. До стажу державної служби було зараховано лише період з 04.05.2012 по 01.05.2016, тобто станом на 01.05.2016 в наявності лише 3 роки 11 місяців 29 днів". Зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому період роботи з 22.09.2005 по 03.05.2012 на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зараховано до стажу державної служби.
Позивачка, вважаючи протиправним рішення відповідача, звернулася до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Суд зазначив, що аналіз викладених норм законодавства та правових позицій Верховного Суду свідчить, що законодавство, яке діяло у спірний період, передбачало віднесення до стажу державної служби часу перебування позивачки на посадах головного спеціаліста та спеціаліста І категорії Управління освіти Первомайської міської ради.
Отже, період роботи позивачки з 22.09.2005 по 28.04.2006, з 15.08.2006 по 08.09.2006. з 25.10.2006 по 03.05.2012 в державному органі зараховується до стажу державної служби в силу наведених вище законодавчих вимог. Тобто, на дату набрання чинності Законом № 889-VІІІ (01.05.2016) позивачка мала понад 10 років стажу державної служби, та займала посаду в органі місцевого самоврядування.
Також, щодо вимог про зобов`язання відповідача врахувати довідки від 14.07.2025 № 96/07-02-13 та від 14.07.2025 № 97/07-02-13 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, то суд зазначив, що органом ПФУ не досліджувалось питання відсоткового розміру пенсії та не надавалась оцінка довідкам про розмір зарплати. Саме переведення на пенсію державного службовця здійснено не було. Відтак, спору щодо розміру пенсії відносно заробітної плати на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. на час розгляду справи відсутні підстави вважати, що права позивача щодо визначення розміру пенсії при здійсненні такого переведення будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання розміру пенсії відносно заробітної плати є передчасним .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу держслужби така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до зазначеної статті є досягнення такими особами пенсійного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, у даному випадку, слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі - Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку № 283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Згідно з п. 4 Порядку № 283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Крім того, пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Стаття 14 Закону № 2493-III встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Таким чином, посада, на якій позивач перебував в органах місцевого самоврядування, відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пункту 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.
Вказане спростовує доводи апелянта про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.
Крім того, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.09.2019 року за результатом розгляду справи №530/1812/16-а, де вказано, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.
Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Отже, період роботи до набрання чинності Законом № 889-VIII в Управлінні освіти Первомайської міської ради з 22.09.2005 по 28.04.2006, з 15.08.2006 по 08.09.2006, з 25.10.2006 по 03.05.2012 згідно трудової книжки від 07.08.1987 НОМЕР_1 , які за наведених норм права, прирівняні до посад державної служби, дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.
Аналогічний висновок щодо застосування вищенаведених норм права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року в справі №500/6640/16, від 10.02.2021 року у справі №825/1453/18, від 12.04.2021 року у справі №591/3924/16-а.
Враховуючи наведене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимоги щодо зарахування до стажу державної служби позивача зазначених періодів роботи.
Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що на момент звернення позивача до пенсійного органу дотримано всіх умов, необхідних для реалізації права на переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, п. 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889.
Таким чином, суд першої інстанції вірно вважав, що відмова відповідача в переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” є неправомірною, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2025 року № ОР 213050031022 необхідно визнати протиправним та скасувати.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову позивачем не оскаржено, тому у відповідності до положень ст. 308 КАС України судом апеляційної інстанції не переглядається.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 24 березня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова
Судді: А.І. Бітов
О.В. Лук`янчук