Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1650/25
Провадження №2/338/253/26
03 квітня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., з участю секретаря судового засідання Дякун М. В., розглянувши у підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , співвідповідача Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її баби ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 15 грудня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року, за клопотанням позивачки, до участі у справі у якості співвідповідача залучено Богородчанську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року замінено неналежного відповідача – Богородчанську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області на належного Солотвнську селищну раду Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
В обґрунтування позову позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_3 , після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. 08 жовтня 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла позивачці. 
Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у зв`язку із спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті баби ОСОБА_3 у неї виникла необхідність упорядкувати речі, які були у будинку покійної. Про те, що покійна баба ОСОБА_3 склала на її ім`я заповіт дізнався у листопаді 2025 року. Крім того, після смерті баби не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно доглядала за паралізованою мамою, що підтверджується довідкою МСЕК. Після звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку і пропуском строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просить його поновити. 
Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася. Надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що визнає заявлені позовні вимоги
Представник відповідача – Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився, у поданій заяві представник відповідача вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги визнає, відсутні інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.
Так, згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).
У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 1, 3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бабче Богородчанського району Івано-Франківської області, померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідно до свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_4 (а.с.9), яка після укладення шлюбу 06 червня 1993 року, набула прізвище ОСОБА_5 (а.с.10) та свідоцтва про народження мами позивачки ОСОБА_6 (а.с.11), яка після укладення шлюбу 30 жовтня 1969 року, набула прізвище ОСОБА_7 (а.с.12) встановлено, що позивачка є онукою ОСОБА_3 .
З довідки старости Бабченського старостинського округу Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №178 від 07 листопада 2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 . На день смерті була зареєстрована одна. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався в Бабченській сільській раді 08 жовтня 2015 року та зареєстровано в реєстрі за №53 (а.с.15).
З дослідженої копії заповіту від 08 жовтня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 08 жовтня 2015 року заповіт посвідчено головою Бабченської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області та зареєстровано в реєстрі за № 53 (а.с.15). 
Таким чином, дослідженими судом матеріалами справи підтверджено, що позивачка у справі ОСОБА_1 є особою, на чию користь складено заповіт щодо належного заповідачці ОСОБА_3 майна.
З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкові справи не заводились та відповідно свідоцтва про право на спадщину жодній особі не видавалось, тобто відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлено законом порядку (а.с.16). 
Відповідно до доводів, позивачка у встановлений строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було невідомо про наявність заповіту складеного бабою на її користь. 
Суд визнає обґрунтованість вказаних пояснень позивачки, оскільки вони узгоджуються із дослідженими по справі доказами. 
Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, слід враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Таким чином, беручи до уваги вищенаведені, пояснення позивача щодо пропуску ним строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем про наявність заповіту та спадкового майна дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1ст. 1270 ЦК України, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим суд враховує думку позивача, який не заявляв вимогу про стягнення з відповідачів судових витрат, що відповідачі не вчиняли жодних дій, які б призвели до порушення прав позивачки і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивачки понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, ст. 1220, 1266, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 12, 141, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бабче Богородчанського району Івано-Франківської області, тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2026 року.

Суддя: