ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026  м. Дніпро Справа № 908/3150/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Джепи Ю.А. (доповідач)
суддів: Мартинюк С.В., Фещенко Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання: Рибалки Г.Д.,

за участю представників:
від скаржника: Карась Борис Олександрович (адвокат),
від відповідача: Курінна Анна Вікторівна (адвокат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ»
на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.12.2025 у справі №908/3150/25 (суддя Горохов І.С.)
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» (69118, м.Запоріжжя, вул. Українця Володимира, буд. 5-Б, прим. 107)
про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.12.2025 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» про зобов`язання вчинити дії.
Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ», м. Запоріжжя, Запорізька область протягом 5 (п`яти) днів після набрання законної сили рішенням суду, повідомити колишнього учасника товариства ОСОБА_1 , м. Київ шляхом надсилання інформації та документів у письмовому вигляді (цінним листом з описом вкладення) на поштову адресу: АДРЕСА_1 про ринкову вартість його частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ», надати обґрунтований розрахунок ринкової вартості частки, а також належним чином засвідчені копії документів, необхідних для розрахунку ринкової вартості частки:
- фінансової звітності товариства: баланс (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма № 2), звіт про рух грошових коштів (форма № 3), звіт про власний капітал (форма № 4), примітки до річної фінансової звітності (форма № 5) за 2023-2024 роки;
- проміжної фінансової звітності товариства: баланс (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма № 2) станом на дату оцінки - 30 червня 2025 року;
- аудиторського висновку щодо річної фінансової звітності товариства за 2023-2024 роки;
- довідки про розмір нарахованих та виплачених товариством дивідендів за 2023-2025 роки;
- відомостей щодо наявності ліцензій, дозволів, патентів, авторських прав, логотипу, торгової марки та інших документів, що підтверджують наявність нематеріальних активів у вигляді довідки з відповідним переліком станом на 30 червня 2025 року;
- довідки щодо податкового статусу товариства, платника специфічних бюджетних або позабюджетних виплат, наявності, податкових пільг станом на 30 червня 2025 року; податкову звітність за 2024 рік, перший квартал 2025 року;
- розшифрування складу необоротних та оборотних активів станом на 30.06.2025;
- інвентарного переліку (з обов`язковим зазначенням рахунку, дати постановки на баланс, первісної та залишкової вартості) станом на 30.06.2025, а саме: нематеріальних активів, земельних ділянок, нерухомого майна, обладнання, машин та інвентарю, транспортних засобів, незавершених капітальних інвестицій, необоротних матеріальних активів, товарів, запасів;
- інформації щодо поточних та довгострокових кредитів товариства (договори, графіки погашення, терміни, ставки, перелік майна, що знаходиться в кредиті/лізингу, тощо) станом на 30.06.2025;
- довідки про остатню індексацію основних засобів (в довільній формі, чи проводилась індексація/оцінка/переоцінка основних засобів, на яку дату);
- довідки щодо обсягу реалізації продукції/робіт/послуг товариства по видах в натуральному та вартісному виразі за 2023-2025 роки із розбивкою на внутрішній ринок/експорт;
- виписки з усіх банківських рахунків товариства за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року.
В іншій частині позову відмовлено.
17.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача суд отримав заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/3150/25.
Додатковим рішенням від 30.12.2025 у справі № 908/3150/25 Господарський суд Запорізької області задовольнив частково заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовив.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» та просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.12.2025 у справі №908/3150/25 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні з ТОВ «МАСТЕР:БУХ» витрат на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 .
Апелянт вважає, що додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.12.2025 у справі №908/3150/25 є необґрунтованим та ухваленим із неправильним застосуванням норм процесуального права, зокрема ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України. На думку апелянта, суд першої інстанції неналежно врахував критерії співмірності, розумності та обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу, не дав належної оцінки складності справи, обсягу наданих адвокатами позивача послуг, часу, витраченого на їх виконання, а також поведінці сторін під час розгляду справи.
Апелянт зазначає, що справа має немайновий характер, є нескладною, не потребувала значного обсягу доказування чи правового аналізу, а сам відповідач не заперечував свій обов`язок надати позивачу інформацію щодо розрахунку вартості частки відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». При цьому розгляд справи відбувся у трьох короткотривалих судових засіданнях загальною тривалістю 48 хвилин.
На переконання апелянта, заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу у розмірі 128 100 грн є завищеною, а навіть присуджена судом сума 43 000 грн не відповідає реальній складності справи та обсягу виконаних робіт. Також апелянт вказує, що до складу заявлених витрат включено послуги, які не пов`язані безпосередньо з розглядом справи в суді, зокрема зустрічі позивача з адвокатами, первинний аналіз матеріалів та консультації щодо прав позивача.
Крім того, апелянт наголошує, що підготовка процесуальних документів не вимагала значних зусиль, оскільки значна частина позовної заяви складається з цитування нормативно-правових актів, а додані докази не є складними у збиранні. З огляду на принципи справедливості, пропорційності та практику Верховного Суду щодо можливості зменшення надмірних витрат на правничу допомогу, апелянт просить скасувати додаткове рішення суду та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги ТОВ «МАСТЕР:БУХ» та вважає, що додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.12.2025 року ухвалене обґрунтовано та законно. Доводи відзиву зводяться до наступного.
Суд першої інстанції правильно врахував співмірність витрат на професійну правничу допомогу, обсяг і складність наданих послуг, поведінку сторін та необхідність забезпечення захисту порушених прав позивача.
Апелянт неправомірно оцінює складність справи, тривалість та обсяг судових засідань, а також роль підготовчих дій представника Позивача. Всі дії адвоката, включно з підготовкою позовної заяви, відповіді на відзив, поданням клопотань і супровідними процесуальними діями, були необхідними для ефективного представництва інтересів позивача.
Консультації, зустрічі та обговорення стратегії з позивачем є невід`ємною частиною правової допомоги, оскільки позивач не має необхідних правових знань для самостійного ведення справи. Вказані витрати пов`язані зі справою та є реальними, необхідними і підтвердженими договорами та актами виконаних робіт.
Сума витрат на правничу допомогу у розмірі 43 000 грн, присуджена судом першої інстанції, є обґрунтованою, співмірною та відповідає договору про надання правничої допомоги, який передбачав фіксований розмір гонорару.
Дії апелянта під час розгляду справи, зокрема затягування надання документів і подання заперечень, спричинили необхідність додаткових витрат позивача, що також підтверджує законність присудження судових витрат.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

У позовній заяві зазначено про те, що позивач планує понести судові витрати, попередній розрахунок яких складається із розміру витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 120 000,00 грн та можливих інших витрат, розмір яких може уточнюватися та буде підтверджений в подальшому за правилами ГПК України.
До закінчення судових дебатів представником позивача зроблено відповідну заяву, що останній має намір компенсувати понесені судові витрати та те, що докази, які підтверджують розмір судових витрат, будуть подані протягом встановленого ГПК України строку.
04.12.2023 між Адвокатським об`єднанням «ЕЛ СІ ЕФ» (Об`єднання) та адвокатом Левченко Владиславом Вікторовичем (Адвокат) укладено договір про залучення адвоката № 04/12-АО/23.
Відповідно до п. 1.1 договору, Адвокат зобов`язується за дорученням Об`єднання надавати клієнтам Об`єднання правову допомогу (надалі - послуги) у відповідності до обсягу доручення та умов договорів про надання правової допомоги, укладених між Об`єднанням та його клієнтами (надалі – договір про надання правової допомоги), а Об`єднання зобов`язується оплачувати Адвокату винагороду за надання послуг та авансування або відшкодувати Адвокату фактичні витрати, необхідні для виконання доручення Об`єднання.
30.12.2024 між Адвокатським об`єднанням «ЕЛ СІ ЕФ» та адвокатом Левченко Владиславом Вікторовичем підписано додаткову угоду № 18 до договору № 04/12-АО/23 від 04.12.2023 про залучення адвоката.
Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 18 сторони домовились продовжити строк ді договору та викласти п. 7.1 договору в наступній редакції: « 7.1 Цей договір діє до 31.12.2025 включно. Строк дії договору може бути продовжений шляхом укладення відповідної додаткової угоди або обміну повідомленнями про продовження строку дії договору».
11.04.2025 між Адвокатським об`єднанням «ЕЛ СІ ЕФ» (О`єднання) та Михайловим Володимиром Волевичем (Клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 293-АО/25 (договір). 
За умовами договором Адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати Клієнту правову допомогу (за договором – послуги) за окремими завданнями Клієнта (надалі – Завдання), а Клієнт зобов`язався оплачувати Об`єднанню винагороду (гонорар) за надання послуг та авансувати або відшкодувати Об`єднанню фактичні витрати, необхідні для виконання договору, п. 1.1. договору.
Відповідно до п. 1.2. договору, сторони погодили, що перелік та обсяг послуг відповідно до кожного Завдання, порядок та строки їх надання та винагорода (гонорар) Об`єднання, а також, за потреби, інші умови надання послуг деталізуються Сторонами у окремих додаткових угодах та/або додатках до цього договору, що є його невід`ємними частинами (надалі – «додатки»).
01.10.2025 до договору було укладено Додаткову угоду № 6 за змістом п. 1.1. якої Клієнт доручає, Об`єднання зобов`язується надати Клієнту на умовах та в порядку, передбачених договором та цією додатковою угодою, правову (правничу) допомогу щодо комплексного судового представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції щодо захисту прав та інтересів Клієнта як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» (ЄДРПОУ 45035206), який вийшов з Товариства, зокрема, з метою подання позову про спонукання (зобов`язання) товариства надати інформацію (повідомити) про вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку.
Згідно з п. 1.2 додаткової угоди, послуги включають розробку стратегії судового захисту прав та інтересів Клієнта, необхідних документів по суті спору, зокрема, підготовка позовної заяви та, за необхідності, відповіді на відзив, заяв, клопотань, письмових пояснень, представництво інтересів Клієнта під час судових засідань, ознайомлення з матеріалами справи та вчинення інших дій, необхідних для виконання Завдання.
У пункті 2.1. додаткової угоди № 6 вартість послуг, що надаються згідно з п. 1.1. цієї додаткової угоди, є фіксованою сумою та становить еквівалент в гривні 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) доларів США без урахування ПДВ, що сплачується додатково.
Пунктом 2.2 додаткової угоди № 6 погоджено, що оплата послуг здійснюється Клієнтом на банківський рахунок Об`єднання протягом 30 9тридцяти) календарних днів з дня підписання Акту приймання-передачі на підставі виставленого рахунку Об`єднанням за курсом продажу валют, встановленим АТ «ПУМБ» станом на дату виставлення рахунку.
01.10.2025 Адвокатське об`єднання «ЕЛ СІ ЕФ», відповідно до умов договору № 04/12-АО/23 від 04.12.2023 про залучення адвоката та додаткової угоди № 22 від 01.10.2025 до договору № 04/12-АО/23 від 04.12.2023 про залучення адвоката, надало адвокату Левченко Владиславу Волевичу доручення № 01/10/2025 щодо комплексного судового представництва інтересів клієнта ОСОБА_1 в суді першої інстанції щодо захисту прав та інтересів Клієнта як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» (ЄДРПОУ 45035206), який вийшов з товариства, зокрема, з метою подання позову про спонукання (зобов`язання) товариства надати інформацію (повідомити) про вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку.
12.12.2025 між Адвокатським об`єднанням та Михайловим В.В. підписано акт № 336 приймання – передачі наданих послуг нас уму 128 100,00 грн.
15.12.2025 між Адвокатським об`єднанням «ЕЛ СІ ЕФ» та адвокатом Левченко Владиславом Вікторовичем підписано додаткову угоду № 22 до договору № 04/12-АО/23 від 04.12.2023 про залучення адвоката.
Відповідно до п. п. 1.1 – 1.3 додаткової угоди № 22, Об`єднання доручає Адвокату, а Адвокат зобов`язується надати клієнту Об`єднання - Михайлову Володимиру Волевичу (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) (надалі - «Клієнт») на умовах та в порядку, передбаченому Договором № 293-АО/25 від 11.04.2025 про надання правової (правничої) допомоги та Додатковою угодою № 6 від 01.10.2025 до Договору №293-АО/25 від 11.04.2025 про надання правової (правничої) допомоги, правову допомогу щодо комплексного судового представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції щодо захисту прав та інтересів Клієнта як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» (ЄДРПОУ 45035206), який вийшов з товариства, зокрема, з метою подання позову про спонукання (зобов`язання) товариства надати інформацію (повідомити) про вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку (надалі - «Послуги»).
Послуги включають розробку стратегії судового захисту прав та інтересів Клієнта, необхідних документів по суті спору, зокрема, підготовка позовної заяви та, за необхідності, відповіді на відзив, заяв, клопотань, письмових пояснень, представництво інтересів Клієнта під час судових засідань, ознайомлення з матеріалами справи та вчинення Інших дій, необхідних для виконання Завдання.
Для виконання даної додаткової угоди Об`єднання надає Адвокату всі права, передбачені договором № 293-АО/25 від 11.04.2025 про надання правової (правничої) допомоги та додатковою угодою № 6 від 01.10.2025 до договору № 293-АО/25 від 11.04.2025 про надання правової (правничої) допомоги щодо представництва Інтересів Клієнта, в тому числі, які визначені господарським процесуальним кодексом України.
Додатково надано копію документів: ордер на надання правничої допомоги серія АР № 1260862; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002383 від 22.10.2019 Левченко Владислава Вікторовича; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 005760 від 30.06.2016 Лавринович Володимир Олександрович; довіреність видана Михайловим Володимиром Волевичем на ім`я адвоката Лавринович Володимир Олександровича.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, виходив із положень статей 126 та 129 Господарського процесуального кодексу України, а також правових позицій Верховного Суду та практики Європейського суду з прав людини щодо критеріїв відшкодування судових витрат.
Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та підтверджується відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. При цьому Верховний Суд у постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21 зазначив, що такі витрати підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи незалежно від того, чи вони фактично сплачені, чи лише підлягають сплаті.
Суд першої інстанції встановив, що надання правничої допомоги позивачу підтверджується належними доказами, зокрема договором про надання правничої допомоги та актами приймання-передачі наданих послуг. Також було встановлено, що сторонами договору погоджено фіксований розмір гонорару адвоката. Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката і може визначатися як у фіксованому розмірі, так і на умовах погодинної оплати. При цьому фіксований розмір гонорару не залежить від фактично витраченого адвокатом часу, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.
Разом з тим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись визначеними положеннями ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України критеріями, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні на користь якої ухвалено рішення у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. 
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Суд першої інстанції врахував, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу підтверджені документально та пов`язані з розглядом справи, однак, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, дійшов висновку про необхідність їх часткового зменшення. 
Оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до статті 86 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що співмірним та обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, є 43 000 грн, тоді як у решті заявлених вимог про відшкодування витрат слід відмовити.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а також відповідають усталеній практиці Верховного Суду.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта з оцінкою судом доказів та визначеним розміром витрат, однак не спростовують встановлених судом обставин справи та не містять належних доказів того, що присуджений судом розмір витрат є необґрунтованим або таким, що не відповідає критеріям реальності та розумності.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції у частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу не встановлено, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Запорізької області – таким, що підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 271, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАСТЕР:БУХ» на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.12.2025 у справі №908/3150/25 - залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.12.2025 у справі №908/3150/25 - залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.03.2026.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: Ю.В. Фещенко

С.В. Мартинюк