Справа № 159/9414/25
Провадження № 3/159/259/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №207688 від 18.12.2025 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 18.12.2025 о 14.28 годині в АДРЕСА_3 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи військовозобов`язаним та порушником військового обліку, відмовився виконувати законну вимогу працівника поліції прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування усіх обставин порушення військового обліку та складання адміністративних матеріалів, ігнорував їх, відмовлявся сідати до службового автомобіля, чим вчинив злісну непокору законній вимозі (розпорядженню) поліцейського.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтею 185 КУпАП. 
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч.1 ст.268 КУпАП). За приписами частини другої статті 268 КУпАП участь особи у розгляді справи за ст.185 КУпАП є обов`язковою.
ОСОБА_1 на виклики суду не з`явився, його інтереси представляє захисник Населенко М.М.
В судові засідання 09.01.2026, 05.02.2026, 17.02.2026 04.03.2026 адвокат Населенко М.М. не з`явилася, щоразу у письмових клопотаннях просила відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Строки встановлені законом є обов`язковими не лише для суду, але й для інших учасників.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка в силу ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий судовий розгляд справи щодо його прав чи його звинувачень упродовж розумного строку.
Суд забезпечив ОСОБА_1 можливість отримати правничу допомогу, врахував клопотання адвоката Населенко М.М. і тричі відклав дату судового засідання.
З огляду на процесуальну поведінку сторони захисту та причини неприбуття на виклики суду, вважаю можливим провести розгляд справи в межах строків визначених ст.38 КУпАП у відсутності ОСОБА_1 і його захисника Населенко М.М.
За результатами досліджених письмових доказів і перегляду відеофайлів суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
На підставі статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП). 
Відповідно до приписів ст.9 КУпАП особа може бути піддана адміністративній відповідальності лише за умови доведення наявності юридичного складу правопорушення належними доказами.
ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, яке полягало у невиконанні вимог працівника поліції прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування усіх обставин порушення військового обліку та складання адміністративних матеріалів.
Стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за дії у виді злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 в справі 1-28/2011, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).
Безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки. 
Таким чином, особливість застосування статті 185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки.
На таку особливість застосування статті 185 КУпАП вказав Верховний Суд України в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185—185-2 КУпАП)» де зазначив, що вимоги працівника поліції та його розпорядження — це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, що має бути законодавчо обґрунтованим та спрямованим на охорону громадського порядку та суспільної безпеки.
На підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення наданий електронний рапорт про подію, рапорт працівника поліції Ковельського РУП, протокол про адміністративне затримання та відеозапис.
Жоден із вищевказаних доказів не підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення з огляду на таке.
З відеозапису долученому до справи суд встановив, що ОСОБА_1 18.12.2025 приблизно о 14.00 прибув до Ковельського РУП з особистих питань. При виході з відділу поліції ОСОБА_1 був зупинений черговим поліцейським, який запропонував пройти до службового автомобіля і проїхати до військомату для з`ясування усіх обставин порушення військового обліку. На запитання ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 у розшук не оголошений, проте є порушником військового обліку. Подальші дії ОСОБА_1 і працівників поліції щодо адміністративного затримання ОСОБА_1 та доставки до військомату на відеозаписі не зафіксовані.
Відтак долучений відеозапис не відтворює фактичних обставин викладених у протоколі. 
Також не є письмовим доказом в розумінні статті 251 КУпАП рапорт працівника поліції, оскільки він містить лише письмові пояснення про те, що ОСОБА_1 за невиконання розпоряджень поліцейського був затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 де відносно нього були складені адміністративні матеріали.
Щодо інших доказів, то протокол про адміністративне затримання фіксує наслідок реагування на поведінку особи, а протокол про адміністративне правопорушення не містить пояснень чи підписів ОСОБА_1 . Електронний рапорт сформований за заявою поліцейського і не доводить конкретних обставин події. 
Інші належні, допустимі та достовірні докази в матеріалах справи відсутні.
Окрім цього суд звертає увагу на таке.
Відповідно ч.5 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
В матеріалах справи відсутнє звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 до органів Національної поліції про доставку військовозобов`язаного ОСОБА_1 , а відтак суд позбавлений можливості перевірити правомірність вимоги поліцейського висловленої ОСОБА_1 .
Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.
Згідно зі статтею 7 Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
За відсутності належних та допустимих доказів провини особи, суд доходить висновку про відсутність складу правопорушення.
Провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності передбаченої статтею 185 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	Т. В. Денисюк