СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
ун. № 759/31156/25
пр. № 3/759/430/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Бандура І.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -
встановив:
Зі змісту складеного 11.12.2025 о 23:15:56 поліцейським Антонюком Т.С. відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №538239 вбачається, що 11.12.2025 22:55:00 м.Київ, вул.Академіка Єфремова, 8А ОСОБА_2 , керував ТЗ Тойота, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, почервоніння обличчя не природного характеру, виражений запах алкоголю із порожнини рота. Від огляду на стан алкогольного спяніння на місці або ж в спеціалізованому закладі медичного огляду відмовився, чим порушив п.2.5.ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Присутній в суді 06.03.2026 ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім того, направив до суду письмове клопотання про закриття справи на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вказуючи, що він не порушував вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та не здійснював зупинку в зоні дії цього знаку, оскільки, починаючи приблизно із 20:50, він уже не керував автомобілем Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , він керував автомобілем приблизно до 20:50, однак за весь час керування ним він не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижували б його увагу та швидкість реакції. Приблизно після 20:50 він взагалі не керував будь-якими транспортними засобами, у тому числі автомобілем, а також не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Після 22:00 він уже перебував під впливом саме лікарського препарату «Лірика» (150 мг, тобто 2 таблетки по 75 мг) та передав керування автомобілем ОСОБА_3 , який за весь час керування ним перебував без видимих ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижували б його увагу та швидкість реакції; зазначення поліцейськими у матеріалах про адміністративні правопорушення виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння він категорично заперечує, оскільки протягом всього часу оформлення відносно нього таких матеріалів у нього були видимі ознаки перебування під впливом саме лікарського препарату «Лірика», що знизив його увагу та швидкість реакції, а також у зв`язку із виявленням у себе ще 08.12.2025 та підтвердженням сімейним лікарем 12.12.2025 симптомів гострої інфекції верхніх дихальних шляхів, інфекційного кон`юнктивіту, істинно-патологічного галітозу та артеріальної гіпертензії (підвищеного артеріального тиску); оформлення поліцейськими відносно нього матеріалів про адміністративні правопорушення із зазначенням у них, що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він вважає незаконним, оскільки приблизно після 20:50 він взагалі не керував будь-якими транспортними засобами, у тому числі автомобілем.
Допитаний судом свідок ОСОБА_4 зазначив, що 11.12.2025, приблизно о 22:25, на прохання ОСОБА_5 він прийняв від нього керування автомобілем Toyota RAV4, номерний знак не пам`ятає, на якому він повіз його до супермаркету «Фора», розташованого в буд. №8А по вул. Академіка Єфремова у м. Києві. Прохання ОСОБА_5 було зумовлене необхідністю придбання його малолітньому сину якихось продуктів до завтрашнього шкільного Різдвяного благодійного ярмарку та його фактична неспроможність керувати автомобілем внаслідок нещодавно прийнятого лікарського препарату, що знижує увагу та швидкість реакції. Під`їхавши до супермаркету та врахувавши відсутність вільних місць для паркування, він правою половиною вказаного автомобіля заїхав на тротуар (пішохідну зону) а його ліва частина залишилась на проїзній частині (смузі руху). Після цього він включив аварійну світлову сигналізацію про вимушену зупинку вказаного автомобіля, однак його двигун він не виключав, піднімаючись з водійського сидіння та виходячи із салону вказаного автомобіля, він випадково випустив ключі від нього між сидіннями, на що ОСОБА_5 повідомив, що сам пошукає ключі, а він у той час направився до супермаркету. Через деякий час, коли він уже виходив із супермаркету, то побачив, що до вказаного автомобіля під`їхав службовий автомобіль працівників поліції. Побоюючись відповідальності за зупинку вказаного автомобіля у забороненому для цього місці та з інших суб`єктивних причин, він не став підходити до нього, а направився за своїми подальшими справами. Також зазначив, що за весь час спілкування 11.12.2025 з ОСОБА_5 та знаходження його в салоні вказаного автомобіля, той перебував без видимих ознак саме алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , ознайомившись із клопотанням про закриття справи про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами, суддя прийшов до наступного висновку.
У п. 27 Постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, а також вказав, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Щодо законності та обґрунтованості складених 11.12.2025 поліцейським відносно ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та протоколу №538239, а також самих дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 суд зазначає наступне.
Так, ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 та згідно з п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Як передбачено ч.ч. 3 та 4 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.п. 6 та 7 Порядку №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Згідно з п. 7 розділу І та п. 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
До того ж, ч. 1 ст. 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, згідно з п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Однак, у п. 27 Постанови №14 Пленум Верховного Суду України зазначив, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Верховний Суд у п. 38 своєї постанови у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019 вказав, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Також оцінивши обґрунтованість заявленого ОСОБА_1 клопотання про закриття справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, у тому числі переглянувши відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції, суд приходить до висновку, що зазначені у протоколі №538239 час і місце вчинення, суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та опис установлених даних не відповідають дійсності й фактичним обставинам.
Так, у направленні на огляд відсутні дата та час направлення ОСОБА_1 до КНП «КМНКЛ» Соціотерапія №10 на огляд з метою виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, тобто не зафіксовано момент встановлення підстав для здійснення такого огляду, у чому суд вбачає порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 7 Порядку №1103 та п. 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735 щодо здійснення огляду ОСОБА_1 саме як водія автомобіля у відповідному закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин саме з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Також 11.12.2025 о 22:41:48 на відеореєстратор ID477704 зафіксовано прибуття службового автомобіля у складі екіпажу (поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) до місця саме стоянки автомобіля (але ж не зупинки його працівниками поліції) біля буд. №8А по вул. Академіка Єфремова у м. Києві.
11.12.2025 із 22:41:51 на той же відеореєстратор ID477704 зафіксовано, що автомобіль правою половиною стоїть на тротуарі (пішохідній зоні), лівою – на проїзній частині (смузі руху), однак він не рухається та не зворушується з місця, на ньому увімкнуто аварійну світлову сигналізацію, а ОСОБА_1 сидить на водійському сидінні, однак він не керує автомобілем.
Вищеописаними відеозаписами на відеореєстратор ID477704, навпаки, суд вбачає порушення вимог п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 35 Закону №580-VIII щодо права працівників поліції саме зупиняти транспортні засоби та й тільки у разі порушення саме водіями ПДР;
11.12.2025 із 22:46:11 до 22:52:50 на відеореєстратори ID473609, ID477704 та ID475435 зафіксовано проведення працівником поліції на тротуарі біля автомобіля так званого «візуального» огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у ході проведення якого він заперечив своє перебування у стані саме алкогольного сп`яніння, однак він повідомив, що перебуває під впливом лікарського препарату, що знижує увагу та швидкість реакції, а саме лікарського препарату «Лірика», а також його відмови від проведення оглядів на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарського препарату «Лірика».
Водночас, ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
У протоколі №538239 також зазначено, що саме ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, однак цей пункт ПДР передбачає обов`язок саме водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння;
Крім того, у ОСОБА_1 не вилучено його посвідчення водія та йому не видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, що підтверджується відповідними відмітками у графах «15» та «16» протоколу №538239, у чому суд вбачає порушення вимог ч. 1 ст. 265-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, згідно з ч. 2 тієї ж ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Заслухавши в судовому засіданні 06.03.2026 пояснень ОСОБА_1 та показань свідка ОСОБА_4 , який підтвердив, що саме він керував транспортним засобом, дослідивши клопотання про закриття провадження у справі, додані до протоколу докази та відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції, суд прийшов до висновку про відсутність у матеріалах справи будь-яких допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, та, як наслідок, про відсутність законних та обґрунтованих підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
А згідно зі ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
3) про закриття справи.
Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
На підставі усього вищевикладеного в сукупності, керуючись ст.ст. 247, 251, 280, 283-285, 288-289, 291 КУпАП, суд
постановив:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.С. Бандура