Справа № 541/4049/25
Номер провадження 2/541/186/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
24 лютого 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді      Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання   Циганової Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

17 жовтня 2025 року представник ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат, витрат на правничу допомогу, в обґрунтування заначив наступне. 02 червня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9806786. На підставі договору факторингу від 20 січня 2025 року № 20012025-МК-Ейс, реєстру боржників право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС» в розмірі 16 518,52 грн, з яких: 8 195,00 грн – заборгованість по кредиту, 8 323,52 грн – заборгованість за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 4).
Відповідач, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням, оголошення на сайті суду, у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду справи (а.с. 16, 17).
Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони повідомлені вчасно та належним чином. 
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України.
Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлено, що 02 червня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-9806786 у формі електронного документа, підписано паспорт споживчого кредиту з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Відповідно до п.п. 1.2-1.8 договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту – 7 450,00 грн; строк – 360 календарних днів; термін повернення кредиту 28 травня 2025 року; здійснення оплати нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме: «17» червня 2024 року та на кожний 15 день після цієї дати протягом строку кредитування; стандартна процентна ставка складає 1,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 1% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; одноразова комісія у розмірі 10% від суми кредиту 745 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 12704,45%; орієнтовна реальна річна процентна ставка за зниженою процентною ставкою на дату укладення договору становить 9917,33%; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 47 620,40 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставки на дату укладання договору становить 47 095,18 грн. У договорі вказано, що відповідач підписав його електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 172/02 від 06 лютого 2025 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» через платіжний сервіс «Platon» перераховано на картковий рахунок, зазначений відповідачем в договорі, № НОМЕР_1 суму в розмірі 7 450,00 грн.
20 січня 2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 20012025-МК-Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЙС» зобов`язується їх прийняти та передати суму фінансування в розпорядження ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 20012025-МК-Ейс від 20 січня 2025 року, акту прийому-передачі до договору факторингу № 20012025-МК-Ейс ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9806786.
Відповідно до детального розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-9806786 за період з 02 червня 2024 року по 20 січня 2025 року заборгованість відповідача становить 16 518,52 грн, з яких: 8 195,00 грн – заборгованість по кредиту, 8 323,52 грн – заборгованість за відсотками. 
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9806786 від 02 червня 2024 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 16 518,52 грн. 
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. 
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, додатковими угодами не виконав, суд знаходить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» в розмірі 16 518,52 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.
Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським бюро «Соломко та партнери» на підставі договору про надання правової допомоги від 20 серпня 2025 року № 20/08/25-01, додаткової угоди від 11 вересня 2025 року № 25770857069 до договору про надання правової. Вартість послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року складає 7 000,00 грн, тому суд дійшов висновку про задоволення витрат позивача на правничу допомогу у вказаному розмірі.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 280, 281, 354, суд

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, адреса: вул. Алматинська, буд. 8, оф. 310-А, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 00-9806786 від 02 червня 2024 року в розмірі 16 518 (шістнадцять тисячі п`ятсот вісімнадцять) грн 52 коп., судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 02 березня 2026 року.

Суддя:	  	О. М. Вірченко