Справа № 185/7669/25
Провадження № 2/185/1147/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

27 лютого 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за уастю секретаря судового засідання Преображенскої К.О., представника відповідача Глєбова Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ
Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 13.12.2021 року відповідач звернувся із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Банк прийняв пропозицію Відповідача. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 73 508,26 грн (детальний розрахунок заборгованості додається), з яких: 41 388,92 грн – прострочене тіло кредиту; 32 119,34 грн – відсотки за користування кредитом.
Відповідач та його представник правом на подання відзиву не скористалися.
У позовній заяві позивач просив розглянути справу за відсутності представника позивача. Крім того, 23.10.2025 року представник позивача заявив клопотання у якому просив позов задовольнити і в разі неявки представника позивача у судове засідання, розглянути справу за відсутності представника АТ «Сенс Банк» на підставі наявних у суду матеріалів.
Представник позивача у судове засідання не з?явився.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав мотивуючи відсутністю в матеріалах справи належних та достатніх доказів укладення сторонами кредитного договору на певних умовах. Представник відповідача зазначив, що на підтвердження цієї обставини позивач надав лише документ, який названий «акцептом», підписаний Банком, без надання належного доказу існування первісної пропозиції (оферти) від Відповідачки із її підписом. Таким чином, неможливо встановити: які саме умови були запропоновані відповідачкою; чи містили вони істотні умови кредитного договору; чи співпадають вони з умовами, зазначеними в наданому Банком «акцепті»; чи був акцепт здійснений у межах строку дії оферти. Більше того, на документі «акцепт», долученому до матеріалів справи, відсутня дата його підписання, що унеможливлює встановлення моменту укладення договору відповідно до статті 640 ЦК України. Також звернув увагу на те, що паспорт споживчого кредиту не може вважатися доказом погоджених сторонами умов договору, оскільки є формою надання споживачу переддоговірної інформації про умови кредитування.
Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Через систему «Електронний суд» Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з позовною заявою були подані додатки до позову серед яких наявні: паспорт споживчого кредиту із підписом та печаткою кредитодавця та споживача від 13.12.2021 року; акцепт позивача пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з підписом кредитодавця, але без дати його підписання. 
Позивач не надав суду належного доказу існування первісної пропозиції (оферти) від відповідачки із її підписом.
Відповідно до статей 626, 627, 628, 638, 640–642 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Отже, для доведення факту укладення договору за такою конструкцією обов`язково мають існувати та бути надані суду: Належна оферта із визначеними істотними умовами договору та підписом (у даному випадку — споживача); Акцепт саме цих умов із боку Банку.
Таким чином, Позивач не довів належними та допустимими доказами:факту укладення кредитного договору; дати його укладення; істотних умов, погоджених сторонами.
Саме на Позивача покладено обов`язок довести факт існування між сторонами договірних правовідносин та їх зміст. Відсутність належних доказів оферти та належного акцепту означає недоведеність підстав позову.
Суд не може виходити з припущення, що договір був укладений лише з огляду на існування внутрішніх документів Банку або односторонньо підписаного акцепту.
Відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту є формою надання споживачу переддоговірної інформації про умови кредитування.
Паспорт споживчого кредиту не може вважатися доказом погоджених сторонами умов договору, оскільки він не є документом, що фіксує взаємну згоду сторін у розумінні статей 638–640 ЦК України.
Такого ж висновку дійшла Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Керуючись ст.5,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В
В задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Витрати на судовий збір залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя:	  	В. О. Головін