ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1625/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.
при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників справи:
від ТОВ “КФГ-ГРУП” - адвокат Рудніва С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “КФГ-ГРУП”
на рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2025 (складено та підписано 19.12.2025, суддя Літвінов С.В.)
у справі №916/1625/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “КФГ-ГРУП”
до Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Філії “ЧорноморНДІпроєкт” Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
про стягнення 672 458,11 грн

ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю “КФГ-ГРУП” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Філії “ЧорноморНДІпроєкт” Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", про стягнення 672 458,11 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог товариство послалось на те, що зазнало збитків, у вигляді витрат, які не було компенсовано відповідачем.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.12.2025 по справі №916/1625/25 у задоволенні позову відмовлено.
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: реального розміру та заподіяння збитків, протиправної поведінки відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками й вини відповідача.
Не погодившись із вказаним рішенням, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2025 у справі № 916/1625/25 - скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 649296,89 грн та пеню у розмірі 23 161,22 грн.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне:
- умовами укладеного між сторонами договору передбачено початок виконання робіт з моменту його підписання, крім того умовами договору визначено строк проведення робіт 70 днів з моменту підписання договору;
- з урахуванням специфіки проведення необхідних робіт, що потребує відповідної підготовки обладнання, позивачем були здійснені підготовчі дії для належного виконання умов договору та дотримання строків виконання договору. Так як умовами договору передбачені санкції за неналежне виконання умов договору;
- через бездіяльність відповідача позивач сплачував кошти за оренду понтону, оплачував командировочні працівникам тощо; 
- за умовами договору, відповідач зобов`язаний на момент надання послуг мати відповідну дозвільну документацію, та у разі її наявності позивачем не були б понесені витрати, які він зараз просить стягнути з відповідача. При цьому, саме відповідач до початку робіт, до початку відкриття тендера, мав переконатись у відсутності перешкод для виконання договору, зокрема мінної небезпеки на ділянці проведення робіт;
- позивачем були надані до суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження виконання дій з підготовки для належного виконання умов договору, зокрема, було завчасно отримано дозвіл капітана порту Вилкове для проведення робіт, хоча судом першої інстанції не було прийнято до уваги карту з відміткою про погодження капітаном.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 відкрито апеляційне провадження по цій справі та призначено справу до розгляду на 09.03.2026.
Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються виключно на припущеннях, дублюють пояснення та доводи, надані позивачем у суді першої інстанції, які було всебічно та повно досліджено судом, зводяться до вільного тлумачення положень умов договору та не містять жодних належних та допустимих доказів, якими підтверджується правова позиція апелянта.
На переконання відповідача, укладаючи та добровільно підписуючи Договір, ТОВ «КФГ-ГРУП» погодив всі його істотні умови, притаманні для даного виду Договору, зокрема умови для початку робіт з урахуванням особливостей виконання бурових робіт у місці їх проведення під час воєнного стану.
Відповідач вважає, що посилаючись на його бездіяльність, скаржник не довів які конкретно зобов`язання, що виникли з Договору, замовник порушив, в чому конкретно полягає неналежне виконання Договору з його боку, тобто не надав жодного доказу наявності в діях (бездіяльності) ДП «АМПУ» протиправної поведінки, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками як необхідних елементів складу цивільного правопорушення та не довів розмір збитків.
Під час судового засідання від 09.03.2026 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду апеляційної інстанції клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 18.09.2024 між ТОВ “КФГ-ГРУП” (Виконавець) та ДП “АМПУ” в особі філії “ЧорноморНДІпроєкт” (Замовник) було укладено Договір про надання послуг № 30-В-ЧНІПФ-24 (далі - Договір) за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується протягом строку дії цього Договору надати за плату Послуги з буріння технічних свердловин на акваторії проєктованої реконструкції об`єктів будівництва «Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти». Стадія П (струмененаправляюча дамба та берегоукріплення у річковій частині) (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх на умовах, викладених у цьому Договорі. Результати Послуг надаються Замовнику у вигляді звіту про інженерно-геологічні вишукування (далі - Звіт).
Найменування Послуг згідно за кодом ДК 021:2015 визначається як 71510000-6 «Послуги у сфері інженерно-геологічних вишукувань» (п.1.2. Договору).
За умовами п. 1.3. Договору обсяг та вартість Послуг визначені в Додатку 1 до Договору - «Технічні вимоги до Послуг з буріння технічних свердловин на акваторії проектованої реконструкції об`єктів будівництва «Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти». Стадія П (струмененаправляюча дамба та берегоукріплення - у річковій частині) (далі – «Технічні вимоги»), та в Додатку 2 до Договору - «Кошторис», які є невід`ємними частинами Договору.
Пунктом 1.6. Договору визначено, що строк надання Послуг: 70 календарних днів, але в будь-якому разі не більше 100 календарних днів з дати укладання договору.
Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість Послуг за цим Договором складає 1430000,00 грн (один мільйон чотириста тридцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ, крім того ПДВ 286000,00 грн (двісті вісімдесят шість тисяч гривень 00 копійок) разом сума цього Договору становить 1716000,00 грн (один мільйон сімсот шістнадцять тисяч гривень 00 копійок) та визначена у Додатку 2 - «Кошторис», який є невід`ємною частиною цього Договору.
Загальна ціна Договору включає всі витрати, пов`язані з наданням Послуг, в тому числі витрати на підготовку робочих місць, вартість витратних матеріалів, електроенергії та інших енергоносіїв, необхідних для надання Послуг, вартість роботи транспортних засобів, необхідних для надання Послуг, у тому числі на потужностях виконавця, витрати по субпідрядним роботам та послугам (за необхідності), витрати Виконавця, пов`язані із забезпеченням протипожежного та санітарного стану під час надання Послуг, суми всіх податків, зборів та обов`язкових платежів Виконавця, передбачених чинним законодавством України, в т.ч. податок на додану вартість, тощо. Не враховані у ціні цього Договору витрати, необхідні для надання Послуг за цим Договором, здійснюється за рахунок Виконавця. Вартість послуг, не зазначених у Технічних вимогах, Замовником не оплачується (не відшкодовуються), а витрати на їх виконання вважаються врахованими (п.2.2. Договору).
У відповідності до 3.1.2. Договору замовник зобов`язаний у 10-ти денний строк з моменту підписання Договору надати Виконавцю всі необхідні для надання послуг проєктні матеріали.
У п. 3.3.13. Договору сторони погодили, що Виконавець зобов`язаний на момент надання Послуг мати відповідну дозвільну документацію та підтримувати її чинність протягом усього періоду дії Договору з метою належного надання Послуг. У разі закінчення строку дії дозвільних документів, здійснити їх продовження (отримання нових).
Виконавець має право отримувати від Замовника інформацію, необхідну для надання Послуг за цим Договором (п. 3.4.1. Договору).
Згідно з п.п. 4.1. - 4.3. Договору Виконавець приступає до надання Послуг після отримання підписаного Замовником Договору. До початку Послуг за Договором Виконавець узгоджує право надання послуг з буріння свердловин з капітаном порту Вилкове. Не пізніше ніж за 7 календарних днів Виконавець направляє на адресу філії «ЧорноморНДІпроект» ДП «АМПУ» заявку на проведення послуг з буріння з точним зазначенням часу їх проведення, з переліком залученого персоналу (паспортні дані, посада працівників) та переліком транспортних засобів, обладнання та механізмів, які будуть використані під час надання послуг з буріння.
Надання Послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актами прийому-передачі наданих послуг (далі - Акт), що підписується повноважними представниками Сторін у 3-х примірниках протягом 7 (семи) календарних днів після фактичного надання Послуг (п. 4.5. Договору).
За умовами п. 8.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, засвідчення печатками і діє до 31.12.2024, але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Додатком №1 до вищевказаного Договору є Технічні вимоги до виконання Послуг з буріння технічних свердловин на акваторії проєктованої реконструкції об`єктів будівництва «Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти». Стадія II (струмененаправляюча дамба та берегоукріплення у річковій частині) в якому визначено наступне:
Примітка 1. Після отримання від філії «ЧорноморНДІ проект» ДП «АМПУ» схеми розташування свердловин, намічених до буріння, Виконавець складає програму надання послуг з буріння, яку узгоджує з філії «ЧорноморНД проєкт» ДП «АМПУ» до початку робіт за Договором.
Примітка 2. До початку надання послуг за Договором Виконавець узгоджує право надання послуг з буріння із капітаном порту Вилкове. 
Примітка 3. Відповідно до листа Угрупування різнорідних сил військово-морських сил збройних сил України від 14.06.2024 № 649/211/109/1514/У/ОКП бурові роботи повинні виконуватися під контролем представника Угрупування з 08:00 до 17:00.
Примітка 4. Не пізніше ніж за 7 календарних днів необхідно направити на адресу філії «ЧорноморНДІпроект» ДП «АМПУ» заявку на надання послуг з буріння з точним зазначенням часу їх проведення, з переліком залученого персоналу (паспортні данні, посада працівників) та переліком транспортних засобів, обладнання та механізмів, які будуть використані під час проведення послуг з буріння.
У погодженій та підписаній сторонами Програмі виконання буріння свердловин, з урахуванням корегування, визначено:
- підготовчий період (підготовчі роботи та перебазування (транспортування)) - 10 днів;
- графік виконання робіт (польові роботи – 60 днів, завершення надання послуг, здача робіт - 10 днів. 
Також, програмою визначено, що термін виконання затверджено сторонами без врахування погодних умов. Строки вказані без урахування узгодження дозволів на надання послуг (капітанії порту, митниці, прикордонні та природоохоронні служби). Строк надання послуг починається з моменту отримання від Замовника дозвільних документів та узгоджень з відповідними службами, окрім узгодження із капітаном порту Вилкове (узгодження отримує Виконавець).
Листом від 24.09.2024 № 110 ТОВ “КФГ-ГРУП” надало Філії “ЧорноморНДІпроєкт” ДП "АМПУ" перелік залученого персоналу та перелік транспортних засобів, обладнання та механізмів, які будуть використані під час надання послуг з буріння, з вказанням, що точний час проведення робіт буде узгоджуватись за добу.
У відповідь на вказаний лист, відповідач листом від 25.09.2024 №547/33-02-10/Вих повідомив про необхідність доповнення заяви, зокрема паспортними даними адреси зареєстрованого місця проживання працівників; ПІБ і паспортними даними інженера-геолога, водіїв автомобілів; переліком обладнання та точний зазначенням часу проведення бурових робіт за період з 08 жовтня по 27 грудня 2024 року.
Щодо наданої позивачем заявки на виконання бурових робіт, відповідач листом від 03.10.2024 за №465/33-01-01/Вих повідомив, що для отримання дозволу на виконання бурових робіт необхідно терміново надати пояснення: де планується базування працівників, обладнання, механізмів та автотранспорту у м. Вилкове, що будуть задіяні при виконанні польових робіт; чи планується залишати працівників, обладнання та механізми на ділянці виконання бурових робіт. Відповідно вимогам Угрупування різнорідних сил військово-морських сил збройних сил України роботи на акваторії р. Дунай можливо проводити виключно: після подання до Угрупування заявки за добу до початку робіт; у період часу з 08:00 до 17:00.
Також, листом від 03.10.2024 за №467/33-01-01/Вих відповідач проінформував позивача про те, що за узгодженням з ВМС ЗСУ виконання бурових робіт за Договором повинно проводитися в період доби з 08:00 до 17:00. Заявку на проведення бурових робіт на наступну добу необхідно подавати встановленим ВМС ЗСУ порядком (Тимчасові правила плавання суден річкою Дунай на час дії режиму воєнного стану) з точним зазначенням часу та місця проведення Крім того, з метою інформування відповідного підрозділу ВМС ЗСУ необхідно терміново надати дані щодо наступного: звідки буде відбуватися передислокація залучених плавзасобів до ділянки виконання бурових робіт; місце дислокації залучених плавзасобів (по кожному плавзасобу окремо) під час проведення бурових робіт на ділянці в період доби 3 08:00 до 17:00 та під час простою в період з 17:00 до 08:00.
Листом від 10.10.2024 № 119 позивачем повідомлено відповідача про те, що ТОВ “КФГ-ГРУП” до 08.10.2024 отримало всі дозволи на перехід бурового понтону, готове до переходу та стоїть в очікуванні дозволу на виконання робіт. А тому просило підтвердити перехід та надати інформацію про стан отримання дозволу на виконання робіт.
Листом від 11.10.2024 № 480/33-01-01 відповідач повідомив позивача про те, що останній повинен знаходитись в режимі очікування щодо переходу понтону м. Ізмаїл – м. Вилкове до отримання дозволу на виконання бурових робіт від ВМС ЗСУ та філії “Дельта-Лоцман” ДП “АМПУ”. 
Листом від 14.10.2024 № 122 позивач повідомив відповідача про те, що ТОВ “КФГ-ГРУП” не може зволікати та виконує перехід бурового понтону з м. Ізмаїл до м. Вилкове, а також у зв`язку з погіршенням метереологічних умов, просив прискоритись щодо отримання дозволу на виконання робіт;
У відповідь на даний лист, відповідач листом № 497/33-01-01 від 15.10.2024 повідомив, що прийняв до уваги відомості щодо переходу бурового понтону та зазначив, що очікує отримання дозволу на виконання бурових робіт від ВМС ЗСУ. 
Листом № 124 від 29.10.2024 ТОВ “КФГ-ГРУП” повідомило відповідача про виконання в повному обсязі свої зобов`язання щодо підготовки до виконання робіт за договором, готово до виконання робіт та несе збитки обумовлені відсутністю дозволів на виконання робіт, які повинен отримати замовник. Також даним листом позивач просив відповідача надати інформацію про стан узгоджень та отримання відповідних дозволів та надати копії запитів на отримання узгоджень до відповідних служб.
Листом № 519/33-01-01 від 30.10.2024 у відповідь на лист позивача, відповідач просив надати копії дозволів капітану порту Ізмаїл та від ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом № 125 від 31.10.2024 ТОВ “КФГ-ГРУП” повідомило відповідача про те, що виконало свої зобов`язання, обладнання та плавзасоби перебазовані до м.Вилкове та простоюють в очікуванні дозволів на виконання робіт, які повинен отримати Філія “ЧорноморНДІпроєкт” ДП "АМПУ". Також у даному листі позивач зазначив, що затримка, яка виникла дуже вилине на строк виконання робіт через погіршення гідрометеорологічних умов у зимовий час.
На вказаний лист відповідач надав відповідь листом від № 522/33-02-10 від 05.11.2024 в якій зазначив про те, що йому зрозуміла стурбованість стосовно затримки початку робіт по Договору, але на жаль, дозвіл на виконання робіт від Угрупування різнорідних сил військово-морських сил збройних сил України досі не отримано. При отриманні відповіді від Угрупування збройних сил, Виконавця буде негайно повідомлено. Одночасно, відповідач просив позивача, надіслати погодження від капітана порту, саме на виконання робіт, якщо таке є у розпорядженні.
Листом від 11.11.2024 № 126 позивачем ініційовано питання про укладення між сторонами Додаткової угоди щодо продовження строку дії Договору. У зв`язку з неотриманням відповіді на вказаний вище лист, 22.11.2024 повторно скеровано лист з тотожними вимогами Листа № 126 від 11.11.2024 та вимогою надати докази, які підтверджують виконання Відповідачем своїх обов`язків по договору.
23.11.2024 відповідачем надіслано лист вих. № 542/33-02-10 від 15.11.2024 в якому повідомлено позивача про те, що згідно з відповіддю філії “Дельта-Лоцман” від 12.11.2024 №1469/29-01-01, Угруповання різнорідних сил Міністерства оборони України не погодило виконання робіт з інженерно-геологічних досліджень на 1-й ділянці річкової частини ГСХ р. Дунай-Чорне море через підвищений рівень мінної небезпеки. У зв`язку з цим відмовлено у продовженні строку дії Договору.
Листом №568/33-02-10 від 26.11.2024 відповідач повідомив позивача про відмову від договору № 30-В-ЧНІПФ-24 від 18.09.2024, в односторонньому порядку на підставі п. 3.2.5. Відповідно до цього ж листа, встановлено, що дата розірвання, це дата отримання позивачем даного листа.
Як стверджує позивач, відповідач як Замовник, вчинив бездіяльність, яка прямо вплинула на можливість надання послуг у строки визначені договором. З жодного листа не вбачається, що дії відповідача скеровані на досягнення умов укладеного Договору. Надання відповідей з затримкою, вимагання надати інформацію, яка вже надавалась, на переконання позивача, свідчить про умисне порушення умов договору, що призвело до завдання йому збитків.
Так, за доводами позивача, він зазнав збитків, у вигляді витрат, які не було компенсовано відповідачем, у загальному розмірі 649296,89 грн. Вказані збитки прямо пов`язані з розірванням відповідачем договору в односторонньому порядку, оскільки за умови належного виконання умов договору, своєчасного вчинення дій скерованих на досягнення результатів по його виконання, виконавець мав змогу його виконати та отримати належні до сплати кошти, як було прямо визначено договором.
07.02.2025 позивачем складено та надіслано відповідачеві Претензію в якій він просив відшкодувати збитки завдані розірванням договору у розмірі 649296,89 грн на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України. 
Також до вказаної претензії було додано калькуляцію витрат згідно з Договором № 30-В-ЧНІПФ-24 від 18.09.2024 на Послуги з буріння технічних свердловин на акваторії проєктованої реконструкції об`єктів будівництва «Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти». Стадія П (струмененаправляюча дамба та берегоукріплення у річковій частині) 
Листом № 141/33-01-02/Вих від 05.03.2025 відповідач відмовив у задоволенні претензії.
Незадоволення відповідачем вимог ТОВ “КФГ-ГРУП” щодо відшкодування завданих збитків стало підставою для звернення із даним позовом до суду. 
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовив у їх задоволенні в повному обсязі.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дослідивши наявні матеріали справи доводи та вимоги сторін дійшла наступних висновків. 
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.
Відповідно до частин першої та другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. 
Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем. 
Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. 
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
За приписами статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частинами першою та другою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (п. 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).
Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц зроблено висновок, що відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки. 
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Суди, розглядаючи спори про стягнення збитків, мають встановлювати наявність усіх елементів складу правопорушення у їх сукупності. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає. 
При зверненні з позовом про стягнення збитків, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача збитків, наявність збитків та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що виражається у тому, що збитки мають виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача збитків, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні збитків, оскільки чинним законодавством закріплена презумпція вини особи, яка порушила зобов`язання. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (стаття 614 ЦК України).
У даному спорі, позивач звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача на свою користь збитки у розмірі 672 458,11 грн послався на те, що ТОВ “КФГ-ГРУП” було отримано усі передбачені договором дозвільні документи та вчинено певні дії (оренда, перевезення, спуск та підйом пантону, відрядження працівників тощо) з метою своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань за договором. 
В той же час, як стверджує позивач, з боку відповідача допущено неналежне виконання договору, яке полягає у неотриманні дозвільної документації, та подальшої відмови від договору, що призвело до завдання збитків.
Як вже було вказано вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли на підставі договору про надання послуг № 30-В-ЧНІПФ-24 від 18.09.2024 за умовами п.п. 4.1. - 4.3. якого Виконавець приступає до надання Послуг після отримання підписаного Замовником Договору. До початку Послуг за Договором Виконавець узгоджує право надання послуг з буріння свердловин з капітаном порту Вилкове. Не пізніше ніж за 7 календарних днів Виконавець направляє на адресу філії «ЧорноморНДІпроект» ДП «АМПУ» заявку на проведення послуг з буріння з точним зазначенням часу їх проведення, з переліком залученого персоналу (паспортні дані, посада працівників) та переліком транспортних засобів, обладнання та механізмів, які будуть використані під час надання послуг з буріння.
Також, Додатком №1 до вищевказаного Договору є Технічні вимоги до виконання Послуг з буріння технічних свердловин на акваторії проєктованої реконструкції об`єктів будівництва «Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти». Стадія II (струмененаправляюча дамба та берегоукріплення у річковій частині) в якому, серед іншого визначено, що після отримання від філії «ЧорноморНДІ проект» ДП «АМПУ» схеми розташування свердловин, намічених до буріння, Виконавець складає програму надання послуг з буріння, яку узгоджує з філії «ЧорноморНД проєкт» ДП «АМПУ» до початку робіт за Договором.
На виконання даних умов, сторонами було погоджено та підписано Програму виконання буріння свердловин, якою зокрема визначено, що строк надання послуг починається з моменту отримання від Замовника дозвільних документів та узгоджень з відповідними службами, окрім узгодження із капітаном порту Вилкове (узгодження отримує Виконавець).
Виходячи з наведених умов договору та додатків до нього, Виконавець має приступити до виконання умов договору (надання послуг з буріння) лише після отримання від Замовника усіх дозвільних документів та узгоджень з відповідними службами, та саме з моменту отримання таких документів починає свій перебіг, обумовлений сторонами, строк надання послуг за договором. 
Колегія суддів зауважує, що умовами укладеного між сторонами договору, з додатками, не передбачено виконання позивачем будь-яких підготовчих робіт до отримання відповідної дозвільної документації від відповідача.
З наявних матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що станом на час укладення договору, відповідач не отримав відповідної дозвільної документації на виконання робіт, зокрема дозволу на виконання робіт від Угрупування різнорідних сил військово-морських сил збройних сил України.
Про такі обставини відповідач неодноразово повідомляв позивача у листуванні між сторонами.
Відповідно, за відсутності передбаченої умовами договору дозвільної документації, у позивача не виникло ані права, ані обов`язку приступати до надання послуг (виконання робіт) за договором, а підготовчі дії вчинялись їм на власний розсуд та ризик.
Позивач звернувся до відповідача з листом від 10.10.2024 № 119 в якому просив підтвердити перехід бурового понтону з м. Ізмаїл до м. Вилкове, при цьому посилаючись про наявність у нього всіх дозволів.
В свою чергу, відповідач листом від 11.10.2024 № 480/33-01-01/Вих попередив Виконавця про необхідність знаходитись у режимі очікування щодо переходу понтону м. Ізмаїл м. Вилкове до отримання дозволу на виконання бурових робіт від ВМС ЗСУ.
Однак, не дивлячись на непогодження з боку відповідача здійснення відповідних робіт з переходу бурового понтону, позивач на власний розсуд та ризик прийняв рішення щодо здійснення переходу бурового понтону з м. Ізмаїл до м. Вилкове (лист від 14.10.2024 № 122).
В подальшому, Угруповання різнорідних сил Міністерства оборони України листом від 08.11.2024 Вх№180/29/ОВ не погодило виконання робіт з інженерно-геологічних досліджень на 1-й ділянці річкової частини ГСХ р. Дунай-Чорне море через підвищений рівень мінної небезпеки. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у даному випадку позивач, не дочекавшись отримання від відповідача дозвільних документів та будучи достеменно обізнаним про їх відсутність, що вбачається з листування сторін з приводу виконання умов договору, вчиняючи дії, які на його думку спряли виконання договору в обумовлені строки, діяв самостійно (як вважав за потрібне).
Судова колегія також вважає за необхідне зауважити, що укладаючи договір про надання послуг № 30-В-ЧНІПФ-24 сторони, зокрема позивач, мали бути достеменно обізнаними про його укладення в період дії на всій території України воєнного стану, та з огляду на специфіку місця виконання робіт (буріння технічних свердловин на акваторії проектованої реконструкції об`єктів будівництва «Створення глибоководного суднового ходу р. Дунай - Чорне море на українській ділянці дельти»), мали враховувати безпеку судноплавства в умовах воєнного стану, що потребує отримання дозвільної документації від військових. 
18.07.2023 з метою забезпечення координації та взаємодії суб`єктів щодо питань судноплавства внутрішніми водними шляхами в умовах воєнного стану Кабінетом Міністрів України підписано розпорядження № 633-р «Деякі питання здійснення координації та контролю за судноплавством на внутрішніх водних шляхах в умовах воєнного стану», відповідно до якого Міністерству розвитку громад, територій та інфраструктури, Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства, військовим адміністраціям: 
- забезпечувати відповідно до компетенції взаємодію з підрозділами Військово-Морських Сил Збройних Сил під час виконання ними поставлених завдань в умовах воєнного стану на судноплавних внутрішніх водних шляхах, що проходять територіями, на яких встановлений особливий режим; 
- під час прийняття рішень щодо пересування плавучих транспортних засобів судноплавними внутрішніми водними шляхами в обов`язковому порядку погоджувати такі рішення з річковою флотилією Військово-Морських Сил Збройних Сил;
- забезпечувати координацію сил та засобів, зокрема через ситуаційний центр річкової флотилії Військово-Морських Сил Збройних Сил, у межах виданих військовим командуванням наказів (директив) з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану, зокрема, щодо здійснення контролю, моніторингу за переміщенням плавучих транспортних засобів на судноплавних внутрішніх водних шляхах, оцінки та аналізу обстановки на судноплавних внутрішніх водних шляхах.
З огляду на таке, колегія суддів вважає, що позивач як в силу умов укладеного між сторонами договору, так й вимог вищевказаного розпорядження, був достеменно обізнаний про необхідність отримання від відповідача дозвільної документації, яка пов`язана з безпековою ситуацією та вимагає погодження ВМС ЗСУ, та відповідно, не повинен був приступати до виконання робіт до отримання таких документів. 
На переконання суду апеляційної інстанції у даному випадку позивачем не доведено таких елементів складу правопорушення, яка неправомірність поведінки особи та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, що є обов`язковими умовами відповідальності.
Так, позивачем не доведено у чому саме та як була виражена протиправна поведінка відповідача у даному спорі, оскільки як вже було вказано вище, обов`язок з надання послуг (виконання робіт) виникає у позивача лише після отримання дозвільної документації від відповідача. При цьому, відповідач повідомляв про відсутність такої документації та не погоджував виконання робіт (надання послуг) позивач за її відсутності. 
Судова колегія вважає необґрунтованими посилання позивача не те, що його дії були спрямовані на своєчасне (у строки погоджені сторонами) виконання умов укладеного між сторонами договору, оскільки як вже було вказано вище та погоджено сторонами у Програмі виконання буріння свердловин, строк надання послуг починається з моменту отримання від Замовника (відповідача) дозвільних документів та узгоджень з відповідними службами. 
Відповідно, лише після отримання позивачем від відповідача передбачених умовами договору дозвільних документів, позивач має приступити до виконання робіт (надання послуг) та з цього моменту починає свій перебіг строк надання таких послуг. 
Не заслуговують на увагу й твердження позивача про те, що з огляду на специфічні технологічні процеси ним були здійснені підготовчі дії для належного виконання умов договору та дотримання строків виконання договору, оскільки як вже було вказано вище, умовами укладеного між сторонами договору не передбачено вчинення позивачем будь-яких підготовчих, попередніх дій з метою виконання умов договору. Натомість, чітко визначено момент та умови, за настання яких у позивача виникає право та обов`язок приступити до виконання робіт. Всі ж інші дії, поза таким строком та умовами, вчинялись самостійно та на власний розсуд (ризик) позивача.
Колегія суддів також зауважує, що позивач посилаючись на виконання з свого боку усіх умов договору, вказує про узгодження права надання послуг з буріння свердловини з капітаном порту Вилкове. 
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Відповідно до частин третьої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до приписів статей 76 - 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Однак, у даному випадку позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження узгодження права надання послуг з буріння свердловини з капітаном порту Вилкове.
В свою чергу, схема розкладки якорів, направлена на запит відповідача від 30.10.2024 № 519/33-01-01, на думку суду апеляційної інстанції, не може вважатись дозволом (узгодженням) на право надання послуг з буріння, оскільки не містить жодних ідентифікуючих ознак відповідного погодження, зокрема дати місця виконання робіт, їх найменування, інших ознак, які б могли достеменно свідчити про узгодження з капітаном порту Вилкове виконання робіт саме передбачених умовами укладеного між сторонами договору. 
З огляду на наведені обставини, що є самостійними та достатніми для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів не досліджує та не надає оцінку діям вчиненим позивачем, зокрема щодо оренди майна, його переміщення (перебазування).
Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що порушення під час прийняття оскаржуваного рішення, яка наведені апелянтом не знайшли свого підтвердження.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2025 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Рішення Господарського суду Одеської області від 11.12.2025 по справі №916/1625/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 16.03.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Поліщук Л.В.