Справа № 559/887/26 
Провадження № 3/559/466/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2026  м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін Олексій Миколайович, розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Городоцьким РВ ГУМВС України в Львівськівй області 18.03.2010, не працюючу, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст. 173 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом серії ВАД №326335 від 19.02.2026 близько 13 год.40 хв. по АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме: нецензурно виражалася, образливо чіплялася, погрожувала, ображала працівника поліції ОСОБА_2 , чим вчинила дії, які порушують громадський порядок та спокій громадян, тобто правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.
Даний адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 11.03.2026, явку особи в судове засідання не забезпечено, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 27.03.2026. 
27.03.2026 судом винесено постанову про привід ОСОБА_1 , виконання даної постанови доручено Батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП, однак така залишилася не виконаною.
ОСОБА_1 у судове засідання призначене на 06.04.2026 повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, явку особи в судове засідання не забезпечено працівниками поліції теж не забезпечено. 
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. 
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Об`єктивна сторона правопорушення – це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння.
Тобто, з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності характеризується порушенням громадського порядку. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №326335 від 19.02.2026 та долученого файлу відеозапису з відеореєстратора поліцейського вбачається, що місцем вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 , що не є громадським місцем, а приватною територією. Тобто, в даному випадку громадський порядок не порушувався. Доказів об`єктивної сторони в діях саме  ОСОБА_1   матеріали справи не містять, отже відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що належних та достатніх доказів на підтвердження складу інкримінованого адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 працівниками поліції не надано.
У свою чергу суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Протокол сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи та не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)). 
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-9, 23, 24, 27, 30, 33-36, 401, 126, 130, 245,251,252,266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ст.173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя О.М.Томілін