Справа №760/36025/25 1-кп/760/2608/26	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2026 м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ по вул. М.Кривоноса,25 кримінальне провадження №12025100170000168, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2025 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом осіб рядового складу, стрільця 2 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , у військову званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
-04.03.2015 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.393, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 
-31.08.2020 Залізничним районним судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, звільнився 01.10.2020 року по відбуттю покарання; 
-17.10.2023 Богунським районним судом міста Житомира за ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі;
-09.01.2025 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.336-2 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;
-15.05.2025 Галицьким районним судом міста Львова ч.2 ст.185 КК України за ч.4 ст.185 КК України, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 15.05.2025 звільнений від подальшого відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2025, умовно-достроково строком на 05 років 06 місяців 12 днів для проходження військової служби за контрактом;
-12.12.2025 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.4 ст.185 КК України, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В:

З 26.05.2025 до цього часу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця 2 штурмового спеціалізованого відділення 3 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону проходить військову службу за контрактом осіб рядового складу солдат ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Окрім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов?язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.
Згідно зі ст.ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Правовий режим власності визначається виключно законами України.
Відповідно ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об?єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід?ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до цього часу.
Крім цього, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, крайній раз: 15.05.2025 Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 26.05.2025 на підставі ухвали судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 15.05.2025, умовно-достроково на не відбутий строк 5 років 6 місяців 12 днів для проходження військової служби за контрактом.
Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів, ОСОБА_3 знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 20.11.2025, приблизно о 04 год 30 хв ОСОБА_3 , перебував у потязі № 002ЛА сполученням «Ворохта-Харків», у вагоні №4, купе № 5, який на той момент перебував на залізничній станції «Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, де на полиці під столом побачив мобільний телефон марки «Oppо A17 4/64 gb», imei: НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 2540 грн. з сім-картою з № НОМЕР_3 , в чохлі чорного кольору, в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «Приватбанк» - № НОМЕР_4 , видана на ім?я ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону та банківської картки, з метою зняття з неї грошових коштів.
З метою реалізації свого злочинного умислу 20.11.2025, приблизно о 04 год 30 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи у потязі № 002ЛА сполученням «Ворохта-Харків», у вагоні № 4, купе № 5, який на той момент перебував на залізничній станції «Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, У порушення вищенаведених вимог законодавства, діючи повторно, з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, скористувавшись тим, що ОСОБА_6 спить, у зв?язку з чим, не перешкоджатиме реалізації його злочинного умислу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, викрав вищевказане майно ОСОБА_6 , а саме - мобільний телефон марки «Oppо A17 4/64 gb», imei: НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 2540 грн. з сім-картою з № НОМЕР_3 , в чохлі чорного кольору, в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «Приватбанк» - № НОМЕР_4 , видана на ім?я ОСОБА_6 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 20.11.2025, приблизно о 05 год. 09 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, поблизу будинку № 30, у порушення вищенаведених вимог законодавства, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, бачивши, що у чохлі раніше викраденого ним мобільного телефону «Oppо A17 4/64 gb», imei: НОМЕР_2 , в якому була встановлена сім-картка із № НОМЕР_3 , належного ОСОБА_6 , наявна банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , видана на ім?я ОСОБА_6 , використовуючи банкомат АТ «ТАСКОМБАНК» (ЄДРПОУ 09806443, МФО 339500) за вищевказаною адресою, використавши викрадений ним мобільний «Oppо A17 4/64 gb», imei: НОМЕР_2 , в якому була встановлена сім-картка із № НОМЕР_3 з метою авторизації та зміни ПІН-коду банківської картки ОСОБА_6 , здійснив зняття грошових коштів з вищевказаної банківської карти, двома операціями на суму: 20 800 грн. та 2 7990,90 грн., після чого приблизно о 05 год. 23 хв. у банкоматі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою: м. Київ, пл. Галицька, 3, здійснив зняття грошових коштів з зазначеної банківської картки двома операціями на суму 15 600 грн. та 5 200 грн., розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 64 939,90 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив факт таємного викрадення чужого майна, повторно, в умовах військового стану, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Обвинувачений пояснив, що 20 листопада 2025 року він їхав у поїзді «Ворохта-Харків», у купе № 5. Вночі прокинувся і зрозумів, що незабаром буде зупинка, на якій йому необхідно виходити. Оскільки було темно, сусід по купе спав, біля нього він помітив мобільний телефон, який вирішив забрати. Оглянувши мобільний телефон, виявив у чохлі банківську картку. Після цього він зателефонував на гарячу лінію «ПриватБанк» та змінив PIN-код картки. Далі, по прибуттю потягу, він залишив територію вокзалу та здійснив транзакції, які зазначені в обвинувальному акті. Крім того, зазначив, що заявлений цивільний позов повністю визнає та має намівр відшкодувати потерпілому завдану шкоду. 
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі. Покарання просив призначити на розсуд суду. 
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням позиції учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, та обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його, як особу.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 , у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Кваліфіковані дії обвинуваченого правильно за ч. 4 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив умисний злочин, будучи звільненим з місць позбавлення волі умовно-достроково, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра, на утриманні має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на теперішній час проживає з матір`ю, а також беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття та обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 - рецидив злочинів та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Крім того, судом встановлено, ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Солом`янського районного суду міста Києва від 12.12.2025, відтак суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання із застосуванням положень ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань. 
Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набрання вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.
Відповідно до вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2025, ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 21 листопада 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання в рамках кримінального провадження № 120251000170000168 від 21.11.2025 (дане кримінальне провадження).
Відтак, відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 21 листопада 2025 року по день набрання вироком законної сили.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 62 399 грн. 90 коп.
Вирішуючи цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.ч.4,5 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_3 цивільного позову в повному обсязі, а також відсутності обставин, які б свідчили що таке визнання суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина ОСОБА_3 у крадіжці, вчиненій повторно, в умовах воєнного стану на загальну суму 64 939 грн. 00 коп., суд вважає, що стягненню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна майну потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 62 399 грн. 90 коп., оскільки, мобільний телефон «Oppо A17 4/64 gb», imei: НОМЕР_2 , вартістю 2540 гривень, було повернуто потерпілому на стадії досудового розслідування, з огляду на що позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Підстав для зміни або скасування застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд не вбачає, з метою уникнення ризиків щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання вироку суду.
Відповідно до положень ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 2228 грн. 50 коп.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ч. ч.1, 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом частково складання призначених покарань за цим вироком та вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 12.12.2025 у справі № 760/33369/25, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним вироком покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період тримання під вартою з 21 листопада 2025 року по день набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення матеріальної шкоди,завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду у розмірі 62 399 грн. 90 коп. (шістдесят дві тисячі триста дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто копійок).
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок. 
Речові докази по справі:
- лазерний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження системи «Безпечне місто», за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 32 - залишити у матеріалах кримінального провадження прокурора; 
- мобільний телефон марки «Oppо A17 4/64 gb», imei: НОМЕР_2 , синього кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- лазерний диск АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на якому фотозображення з камери банкомату, що за адресою: м. Київ, пл. Галицька, 3 - залишити у матеріалах кримінального провадження прокурора. 
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст.376КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1