Справа № 357/17536/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2257/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Цукуров В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В., 
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» Безукладнікова Владислава Володимировича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року, ухвалене у м. Біла Церква, повний текст якого складений 06 серпня 2025 року, у складі судді Цукурова В.П., у справі №357/17536/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про захист прав споживачів, -

УСТАНОВИВ: 

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (далі - КП «Білоцерківтепломережа») про захист прав споживачів. Зазначав, що з 25 листопада 2023 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . Між ним та КП «Білоцерківтепломережа» існують правовідносини, що базуються на договорі постачання теплової енергії, за яким він виступає в якості індивідуального споживача, а відповідач - виконавця послуг централізованого опалення та теплопостачання як будинку загалом, так і вищевказаної квартири зокрема. На його ім`я в абонентській мережі КП «Білоцерківтепломережа» зареєстровано особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким він з моменту набуття у власність вищевказаної квартири проводить розрахунки із відповідачем за спожиту теплову енергію. Протягом всього періоду користування послугами відповідача він сумлінно оплачує всі рахунки за спожиту теплову енергію та централізоване опалення його квартири. Квартири в будинку, в якому він мешкає, починаючи з 2011 року, заселялися мешканцями нерівномірно, виходячи із дати фактичного набуття їх у власність шляхом викупу у забудовника. Зазначене призвело до ситуації, коли протягом всього періоду після здачі будинку в експлуатацію ряд квартир у ньому мали лише номінального власника у вигляді представника компанії забудовника, але фактично заселеними (обжитими) не були. Разом з тим, такий номінальний власник, на відміну від переважної більшості мешканці будинку, здійснював оплату за надані комунальні послуги (у т.ч. послуги з теплопостачання) несистематично та нерегулярно, що призвело до накопичення у нього протягом 2016-2021 р.р. значних сум заборгованостей за спожиту теплову енергію перед відповідачем. Як відомо з відкритих джерел інформації, зокрема, із Єдиного державного реєстру судових рішень, з метою врегулювання спірної ситуації із наявністю такої заборгованості відповідач звернувся до суду із позовом про її стягнення із особи, на яку було зареєстровано право власності на більшість квартир, що пустують. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2022 року у справі № 357/6371/21 зазначений позов було задоволено в повному обсязі та вирішено стягнути із такого співвласника борг в розмірі 82 316,50 грн. Проте, постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2023 року вказане рішення суду першої інстанції було скасоване, а у задоволенні позову КП «Білоцерківтепломережа» відмовлено з підстав недоведеності останнім арифметичного розрахунку суми заборгованості співвласника за спожите тепло, відсутності у матеріалах судової справи доказів на підтвердження обсягу спожитого тепла та методики, за якою було здійснено нарахування, що унеможливлює перевірку наданого розрахунку заборгованості. У червні 2024 року при зверненні з інформаційним запитом до веб-сервісу «Особистий кабінет споживача» (http://my.bctm.com.ua), що адмініструється КП «Білоцерківтепломережа», позивачем було встановлено, що у травні 2024 року відповідач самостійно в односторонньому порядку здійснив перерахунок вартості спожитої теплової енергії та донарахував йому суму боргу в розмірі 6 099,89 грн. Після звернення із запитами до правління ОСББ «Гайок 224» та відповідача, позивачем було встановлено, що вищенаведене донарахування вартості спожитої теплової енергії здійснене відповідачем на підставі власного рішення про розподіл заборгованості співвласника за спожиту теплову енергію на рахунки всіх інших співвласників-мешканців будинку пропорційно опалювальним площам та відповідно до спожитих будинком гкал загалом, у зв`язку з прийняттям рішення суду апеляційної інстанції у справі №357/6371/21. ОСОБА_1 вважає вищеописані дії відповідача такими, що вчинені із порушенням його прав як споживача житлово-комунальних послуг, із перевищенням наданих відповідачу повноважень, без надання належного розрахунку та документального обґрунтування таких нарахувань. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати КП «Білоцерківтепломережа» здійснити перерахунок плати (нарахувань) за спожиту теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 , за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та договорів про надання комунальних послуг, укладених до 01.05.2019 року, та зобов`язати КП «Білоцерківтепломережа» провести відповідні коригування по його особовому рахунку № НОМЕР_1 та скасувати заборгованість із плати за спожиту теплову енергію за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у сумі 6 099,89 грн.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Зобов`язано КП «Білоцерківтепломережа» провести коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_2 , та скасувати заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у розмірі 6 099,89 грн. 
У задоволенні позовних вимог про зобов`язання КП «Білоцерківтепломережа» здійснити перерахунок плати (нарахувань) за спожиту теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та договорів про надання комунальних послуг, укладених до 01.05.2019 року - відмовлено.
Стягнуто з КП «Білоцерківтепломережа» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 гривень.
Стягнуто з КП «Білоцерківтепломережа» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, директор КП «Білоцерківтепломережа» ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_3 , обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії, за щомісячними показниками якого здійснювались розрахунки оплати наданих послуг усім споживачам будинку відповідно до порядку, встановленого Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії», затвердженими Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №830 в редакції Постанови КМУ від 08 вересня 2022 року. Звертає увагу на те, що вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії в даному житловому будинку не встановлено, а тому облік теплової енергії комерційним будинковим вузлом обліку теплової енергії, проведення знімання показів, розподіл між мешканцями та проведення нарахувань за послуги здійснюється в іншому порядку, відмінному від розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії. Оскільки вказаний будинок обладнаний саме комерційним приладом обліку теплової енергії, споживачам вартість послуги розраховується згідно з показаннями засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири з урахуванням діючого тарифу на послугу. При цьому, показники спожитої теплової енергії в Гкал знімаються сторонами щомісячно за участі представника відповідача та представника ОСББ «Гайок 224Б», яке створене у вищевказаному житловому будинку, що оформлюється відповідними двохсторонніми актами, які є підставою для проведення розрахунків плати за послуги з постачання теплової енергії споживачам даного житлового будинку. КП «Білоцерківтепломережа» в 2021-2022 р.р. було подано до суду позовні заяви (7 позовів) про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з боржника - ОСОБА_2 , що склався відповідно по квартирах боржниці, яка є їх власником: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 . Постановами Київського апеляційного суду в задоволенні позовів КП «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу відмовлено, зокрема з підстав відсутності в цих квартирах опалення та методики такого перерахунку. Зважаючи на винесені судом рішення, КП «Білоцерківтепломережа» провело відповідний перерахунок плати за спожиті послуги в залежності від опалювальної площі квартир та показників будинкового приладу обліку теплової енергії за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року, шляхом розподілу теплової енергії між усіма споживачами будинку, що призвело до збільшення суми нарахувань за послуги. При цьому, судом першої інстанції не враховано, що правова природа зазначеної суми донарахувань споживачам будинку вартості послуг є відмінною від порядку проведення перерахунку нарахувань за послуги у випадку їх ненадання або надання неналежної якості та кількості. 
В судовому засіданні адвокат Гринчук О.Ю,, який діє в інтересах КП «Білоцерківтепломережа», апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.11.2013 року є власником квартири за АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8, 9-11).
Рішенням Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 за №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановами: № 1738 від 10.12.2018, № 2244 від 30.11.2020 установила тарифи з централізованого опалення, що надається КП «Білоцерківтепломережа», як виконавцем вказаної послуги для населення м. Біла Церква, що підтверджується інформацією розміщеної на офіційному сайті НКРЕКП - https://www.nerc.gov.ua та офіційному сайті КП «Білоцерківтепломережа» - http://bctm.com.ua.
Із розрахункового листа абонента по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритого за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що у травні 2024 року КП «Білоцерківтепломережа» здійснено нарахування заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року у розмірі 6099,89 грн. (а.с. 21).
Також, з розрахункового листа абонента по особовому рахунку № № НОМЕР_2 , платіжних інструкцій (а.с.11-13,14, зворот, 151, 153) та витягу з особистого кабінету по особовому рахунку № НОМЕР_2 (а.с.14, 15, 152), вбачається, що за період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року ОСОБА_1 сплачено кошти на послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування відповідно до нарахувань у повному обсязі.
З листів КП «Білоцерківтепломережа» від 20.02.2024 №908/04-1, від 14.08.2024 №80/46р, від 20.08.2024 року №909/04-1, від 10.10.2024 року №87/171 (а.с.20, 27-28, 29, 27-28, 41-42), вбачається, що сума коштів у розмірі 6 099,89 грн. донарахована ОСОБА_1 за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року, відповідно до спожитих будинком гкал пропорційно опалювальній площі, у зв`язку із рішеннями судів у справах №357/6886/21, №357/6371/21, № 357/6183/21, №357/6225/21, №357/6191/21, №357/6189/21, №357/6186/21, щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_2 , власника квартир АДРЕСА_11 , якими встановлено відсутність централізованого опалення у вказаних квартирах.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021 у справі №357/6886/21, стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі - 40 560,14 грн., суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 9 443,88 грн., та три відсотки річних у розмірі - 3 627,69 грн., а всього разом 53 631,71 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 15.06.2022 року у справі №357/6886/21, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2021 року було скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову КП «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 82-92).
Відповідно до Протоколу №4 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку №224 Б ОСББ «Гайок 224» від 10.02.2015 року встановлено, що у квартирах АДРЕСА_11 відсутні прилади опалення, транзитні стояки утеплені, користування тепловою енергією, холодним та гарячим водопостачанням відсутнє. Представник власниці квартир у будинку, що належить ОСОБА_2 - ОСОБА_3 виступив з ініціативою про добровільне відшкодування 10% від номінальної вартості витрат на опалення квартир, що не опалюються, на користь власників квартир, що опалюються, у вигляді відшкодування на користь ОСББ з наступним пропорційним розподілом на користь власників квартир, що опалюються, в залежності від площі опалення їх квартир. За результатами обговорень загальним зборами було вирішено звернутися до КП «Білоцерківтепломережа» з цим рішенням про нарахування та розподіл вартості опалювання з метою інформування постачальника послуг (а.с. 122).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язав КП «Білоцерківтепломережа» провести коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_2 , та скасувати заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у розмірі 6 099,89 грн. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суд першої інстанції.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
Приписами ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 26 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введений в дію 01.05.2019 року (далі - Закон № 2189-VIII), а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004 року № 1875.
У п. 5 ч. 3 Закону № 2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно із положеннями ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Виконавцем комунальної послуги відповідно до Закону № 2189-VIII є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.
Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Частиною 1 ст. 6 Закону № 2189-VIII передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
У відповідності до п.3 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.
У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Положеннями ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За приписами статей 11-14 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав, особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Загальні норми договору про надання послуг відповідно до статей 901-903 ЦК України зобов`язують виконавця надати послугу яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно з ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
За правилами ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені «Правила надання послуги з постачання теплової енергії», які набрали чинності 04.09.2019 та регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Згідно пунктів 19, 22, 24,28, 32, 34, 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
Порядок зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії визначається договором та здійснюється виконавцем у присутності споживача або його представника, крім випадків, коли зняття таких показань здійснюється виконавцем за допомогою систем дистанційного зняття показань. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.
Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».
Виконавець у разі здійснення ним розподілу обсягів спожитої у будівлі послуги періодично, але не менш як один раз на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника. Результати контрольного зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії є підставою для здійснення перерозподілу обсягу спожитої послуги та проведення перерахунку із споживачем. Перерозподіл обсягів спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому було отримано в установленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.
Плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
Згідно з ч.2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: 1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором. У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.
Згідно з п. 1 Порядку здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 6 лютого 2024 року №127 (далі - Порядок), вказаний порядок визначає механізм та умови здійснення перерахунку вартості послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами/управління побутовими відходами (далі - послуги) за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості.
Відповідно до п 3 Порядку у разі ненадання послуги, надання не в повному обсязі або невідповідної якості виконавець зобов`язаний протягом одного місяця, що настає за розрахунковим періодом, самостійно здійснити перерахунок згідно з вимогами цього Порядку, а також сплатити споживачеві неустойку (штраф) у порядку та розмірі, що визначені законодавством або договором.
Згідно з п. 5 Порядку 5 у разі надходження від споживача акта-претензії за визначеною формою, що складений за результатами перевірки якості послуги згідно з Порядком проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145, та прийняття виконавцем рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або у разі, коли претензія споживача вважається визнаною виконавцем, перерахунок здійснюється протягом одного місяця починаючи з дати, коли прийнято рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або з дати, коли претензія споживача вважається визнаною виконавцем. Перерахунок за актом-претензією, що надійшов від споживача відповідного багатоквартирного будинку, здійснюється виконавцем для усіх споживачів такого будинку, яким була надана послуга невідповідної якості.
Відповідно до п. 7, 8 Порядку перерахунок здійснюється незалежно від наявності у споживача заборгованості за відповідну послугу. Перерахунок відображається виконавцем у наступному за періодом перерахунку періоді нарахування.
Згідно з п. 13-16 Порядку перерахунок за послугу з постачання теплової енергії здійснюється: 1) у разі ненадання послуги з постачання теплової енергії, надання її не в повному обсязі споживачам, яким плата за таку послугу нараховується виходячи з обсягу, визначеного розрахунковим методом (зокрема за нормами споживання, скоригованими виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря) відповідно до Методики розподілу; 2) у разі надання послуги з постачання теплової енергії невідповідної якості перерахунок здійснюється виходячи з якісних характеристик такої послуги; 3) у разі невідповідності температури теплоносія температурному графіку теплової мережі в частині температури подавального трубопроводу відповідно до умов договору та/або невідповідності тиску теплоносія гідравлічному режиму теплової мережі відповідно до умов договору сума перерахунку для споживача послуги з постачання теплової енергії розраховується у разі нарахування плати; 4) якщо температура повітря у приміщеннях споживача (для приміщень, не оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами-розподілювачами теплової енергії) не відповідає нормативній температурі (у разі укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем), сума перерахунку для споживача послуги з постачання теплової енергії розраховується у разі нарахування плати за показаннями вузлів комерційного обліку теплової енергії, а також виходячи з обсягу, визначеного розрахунковим методом (зокрема за нормами споживання, скоригованими виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря) відповідно до Методики розподілу.
З аналізу наведених положень чинного законодавства України вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Обов`язком позивача, як власника житлового приміщення, є своєчасна оплата комунальних послуг, згідно затверджених в установленому порядку тарифів з дотриманням вимог законодавства, якими передбачено обов`язок сплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені строки.
Судом першої інстанції встановлено та відповідачем не оспорювалося, що позивач належним чином виконує зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування по квартирі АДРЕСА_1 та не має заборгованості з оплати послуг, які надаються КПБМР «Білоцерківтепломережа», за фактично отриману ним теплову енергію.
Разом з цим судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_3 комерційним приладом обліку теплової енергії та споживачам вартість послуги розраховується згідно з показаннями засобу обліку пропорційно опалюваній площі квартири з урахуванням діючого тарифу на послугу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.
Виконавець послуги з централізованого постачання теплової енергії - КП БМР «Білоцерківтепломережа» здійснює комерційний облік послуги вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки, які знімає за допомогою систем дистанційного зняття показань. Розподіляє між усіма споживачами обсяг спожитої у будівлі теплової енергії з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії, який включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Здійснює перерозподіл обсягів спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем, лише якщо отримано інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.
Судом встановлено та сторонами не оспорювалося, що сума боргу позивача у розмірі 6 099,89 грн. утворилася в результаті дій КП БМР «Білоцерківтепломережа», як виконавця послуги, внаслідок здійснення донарахування за період з жовтня 2019 року по квітень 2024 року вартості теплової енергії по будинку АДРЕСА_3 , відповідно до спожитих гкал пропорційно опалювальній площі, після ухвалених судових рішень (постанов) щодо відмови у стягнення заборгованості з оплати послуг за постачання теплової енергії з ОСОБА_2 , власника квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_12 у вказаному будинку, в яких відсутнє централізоване опалення.
При цьому, указана підстава для здійснення КП БМР «Білоцерківтепломережа» перерахунку чи донарахування вартості теплової енергії у розмірі 6 099,89 грн. не передбачена нормами чинного законодавства, оскільки виконавець здійснює перерозподіл обсягів спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем, лише якщо отримано інформацію про невідповідність обсягу розподіленої теплової енергії окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більш як за 12 розрахункових періодів.
Відтак, позовна вимога про зобов`язання КП БМР «Білоцерківтепломережа» провести відповідні коригування по особовому рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 НОМЕР_3 та скасувати заборгованість з оплати за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року у сумі 6 099,89 грн., є обґрунтованою та підлягає до задоволення, оскільки, такий спосіб захисту як зобов`язання скасування заборгованості може захистити права позивача та відновити його порушене право.
Аналогічні правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 07.12.2022 року у справі №753/8902/20-ц, від 19.12.2022 року у справі №759/15184/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 зроблено висновок, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Крім того, ефективним способом захисту прав є і вимога зобов`язати відповідача списати з особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника природного газу списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. Тоді як списання постачальником суми боргу з особового рахунку споживача на письмову вимогу останнього (у позасудовому порядку) не позбавляє постачальника права звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу, якщо суд не визнав цей борг безпідставним. Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Водночас у цій справі позивач вважає, що борг відсутній. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити у судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов законного і обґрунтованого висновку прочасткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Білоцерківтепломережа» провести коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому за адресою: АДРЕСА_2 , та скасування заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно у розмірі 6 099,89 грн. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.
Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Білоцерківтепломережа» здійснити перерахунок плати (нарахувань) за спожиту теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , за опалювальні періоди з жовтня 2019 року по березень 2024 року включно, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та договорів про надання комунальних послуг, укладених до 01.05.2019 року, сторонами не оскаржене, а тому суд апеляційної інстанції не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» Безукладнікова Владислава Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді