Справа № 163/1944/24  Провадження №33/802/10/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сидун О.С., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 серпня 2024 року о 11 год 48 хв, на 35 км автодороги Т-03-02, керував транспортним засобом марки «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Сидун О.С. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій вказує про її незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, усі наявні у справі докази вважає неналежними та недопустимими. Стверджує про відсутність у працівників законних підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» для зупинки транспортного засобу під його керуванням. В ході розмови із поліцейськими, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а поведінку поліцейських оцінює як провокацію на вчинення першим даного адміністративного правопорушення. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 21 листопада 2024 рокустосовно ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі стосовно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Доводи адвоката про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відтак, і про неналежність та недопустимість усіх здобутих у даній справі доказів, є неспроможними, з огляду на таке.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» (далі – Закон) поліцейський може зупинити транспортні засоби, у тому числі, у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Як стверджується матеріалами даної справи, зокрема відеозаписом з бодікамери поліцейського, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський повідомив про можливу його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, що пов`язано із інформацією про факт вживання ним порпередньо алкогольних напоїв. 
За таких обставин, у цьому конкретному випадку, стверджувати про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, а відтак, і про неналежність та недопустимість наявних у справі доказів, підстав немає. 
Окрім того, вважаю слушним зазначити про те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які окреслені диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами.
Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196093 від 17 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у яких продубльовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу, під його керуванням поліцейським, зокрема: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя та зафіксовано відмову від проходження такого огляду, довідкою інспектора сектору з адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Аліни ЗАЯЦЬ, якою стверджується факт видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 з терміном дії з 12 червня 2018 року до 12 червня 2048 року, що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Відеозаписоміз нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського, якийзначиться як додаток до протоколу та з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказами вини ОСОБА_1 , попри доводи апеляційної скарги захисника, із достатньою повнотою стверджується факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення, за ознакою порушення ним вимог п. 2.5 ПДР. Із цього відео видно, що транспортний засіб під його керуванням був зупинений поліцейськими за підозрою перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, про що чітко та ствердно було роз`яснено водію. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 відмовився, погодився їхати у лікарню, по приїзду до якої, він та поліцейський справді чекали іншого поліцейського десь на протязі 10-15 хвилин, однак перший із цього приводу будь-яких заперечень не висловлював, а раптово, пояснюючи таке своє рішення незаконністю зупинки транспортного засобу під його керуванням, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, відмовився. 
Оцінюючи такий перебіг події, що мала місце 17 серпня 2024 року, відсутні підстави стверджувати, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння, у цьому конкретному випадку, не відповідає вимогам чинного законодавства, як і дії працівників поліції, у яких жодним чином не простежується спонукання особи до вчинення даного адміністративного правопорушення, тобто будь-які ознаки провокації. 
Зазначений відеозапис є належним та допустимим доказами вини останнього у даній справі, не містить ознак монтажу чи інших суттєвих недоліків, які б стали підставою не взяття їх до уваги судом. На відеозаписах зафіксовано реальні дані, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу до моменту оформлення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які дозволяють із достатньою повнотою відтворити обставини вчиненого, який одночасно від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, відмовився, і такі його дії цілком підставно кваліфіковані поліцейськими, як відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 ПДР).
Тому, вважаю, факт порушення водієм в особі ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильно установленим поліцейським та підтверджений судом.
Нових доказів, у спростування зазначених у постанові судді обставин, також надано не було, тому апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Сидун О.С., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 листопада 2024 року стосовно нього - без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: