П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/14931/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І. 
Суддя-доповідач: Шидловський В.Б. 
24 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Шидловського В.Б. 
суддів: Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене письмовою відповіддю № 10746 від 31.07.2025;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію стосовно ОСОБА_1 про виключення з військового обліку військовозобов`язаних 03.01.2023 з військового обліку на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у редакції від 29.10.2022, що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з довідкою ВЛК від 03.01.2023 позивач визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку. У військовому квитку наявний запис від 03.01.2023 про те, що позивач виключений з військового обліку на підставі графи ІІ статті 52 “а” Розкладу хвороб (наказ Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008) через непридатність до військової служби. Проте, при перевірці додатку Резерв+ виявилося, що позивач досі перебуває на обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Позивач звернувся до відповідача з заявою про внесення до реєстру даних про виключення з військового обліку, однак отримав відмову, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 03.01.2023 № 983 позивач визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
У розділі IX “Відмітки про звільнення від військового обов`язку” на 32 сторінці військового квитка серії НОМЕР_1 зазначено, що позивач 03.01.2023 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр.II ст.52 “а” Розкладу хвороб (наказ Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008) та виключений з військового обліку.
Відповідно до сформованого у мобільному застосунку “Резерв+” електронного військово-облікового документу ОСОБА_1 , зазначено категорію обліку “військовозобов`язаний”.
Позивач 14.05.2025 направив до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про внесення відомостей щодо виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Попри сплив установленого законом строку розгляду звернення, відповідач відповіді на заяву від 14.05.2025 не надав.
Представник позивача 24.06.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із скаргою на протиправну бездіяльність уповноважених співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 31.07.2025№ 10746, повідомлено, що для того аби виключити з військового обліку військовозобов`язаних та редагувати наявну інформацію з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 необхідно особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 та пройти контрольний медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки згідно вимог п.2.8.5. наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2024 “Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України” у воєнний час довідки ВЛК військово-лікарських комісій районних територіальних центрах комплектування переглядаються військово-лікарськими комісіями обласних територіальних центрі комплектування та соціальної підтримки, а громадяни яких було визнано непридатними до військової служби проходять контрольний медичний огляд військово-лікарською комісією обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Не погодившись із такою відмовою, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, а відтак відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію.
Закон України від 21.10.1993 №3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон №3543-ХІІ) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Водночас, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ) та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.
Відповідно до статті 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах справи № 560/14931/25 відсутні докази затвердження штатною ВЛК довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 №983 від 03.01.2023. За таких обставин, до прийняття штатною ВЛК рішення про затвердження чи незатвердження довідки № 983 вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 виключити його з військового обліку не підлягають задоволенню. Тому відмова ІНФОРМАЦІЯ_5 , викладена у листі від 31.07.2025, є правомірною. Також дійшов висновку, що на теперішній час довідка ВЛК №983 вичерпала свою дію, оскільки вона прийнята 03.01.2023, а відповідно до вимог п.3.8 глави 3 розділу II Положення № 402 така довідка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Положеннями чинного законодавства України, у тому числі Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, не передбачено жодної правової підстави для поновлення виключених з військового обліку осіб на військовому обліку військовозобов`язаних, відсутня регламентована законодавством процедура повторного взяття виключених громадян на військовий облік.
Позивач 14.05.2025 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 не із заявою про виключення з військового обліку, а із заявою про внесення відомостей щодо виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, адже позивач на момент звернення із згаданою вмотивованою заявою вже виключений із військового обліку, а письмове звернення стосується необхідності відображення даних про виключення у інформаційно-комунікаційній системі «Оберіг».
Довідкою військово-лікарської комісії № 983 від 03.01.2023 підтверджується, що 22.12.2022 проведено медичний огляд ОСОБА_1 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 . Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання: хронічний гастрорецидивуючий парапроктит з хронічною порицею. На підставі статті 52 «а» графи II Розкладу хвороб, графи таблиці додаткових вимог ОСОБА_1 за результатами проходження медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Визначений ступінь придатності ОСОБА_1 засвідчений підписами голови ( ОСОБА_2 ) та секретаря (Людмила Жилюк) військово-лікарської комісії та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Медичний огляд позивача військово-лікарською комісією проведено 22.12.2022 та довідка військово-лікарської комісії № 983 видана 03.01.2023, тобто визначення ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби здійснено відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 у редакції від 16.04.2021.
У графі 32 розділу IX «Відмітки про звільнення від військового обов`язку» на 32 сторінці військового квитка серії НОМЕР_1 зазначено, що позивач 03.01.2023 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр.II ст.52 «а» Розкладу хвороб (наказ Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008) та виключений з військового обліку. Факт виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних засвідчений підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Вищевказане відповідає приписам законодавства, чинним на момент виключення позивача з військового обліку, а саме положенням п.3 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції від 29.10.2022, згідно якої виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Відповідно до ст.32 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції від 29.10.2022, військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку. 
Стосовно позивача належним чином проведено процедуру виключення з військового обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки відомості про виключення у зв`язку із визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відображені у графі 32 розділу IX «Відмітки про звільнення від військового обов`язку» на 32 сторінці військового квитка серії НОМЕР_1 , що вказує на наявність законних підстав для набуття позивачем статусу невійськовозобов`язаного.
Колегія суддів наголошує, що чинним законодавством України не передбачається підстав, обставин чи умов, які призводять до втрати статусу невійськовозобо`язаного (виключеного з військового обліку), як і механізму, алгоритму, порядку чи процедури повторного взяття на військовий облік громадян, які виключені з обліку, що підтверджується відповідними засвідченими записами чи штампами у військово-обліковому документі, що визначає належність його власника до військового обов`язку. 
Згідно із п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності цим Законом, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у випадку (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військовооблікового документа.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на п.3.8 глави 3 розділу II Положення, затвердженого Наказом № 402, яким визначено що постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби підлягає затвердженню штатною ВЛК. При цьому, суд наводить посилання на вимоги Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 у останній редакції від 22.08.2025, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду.
Колегія суддів зазначає, що медичний огляд позивача військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 проведено 22.12.2022, тобто визначення ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби здійснено відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 в редакції від 16.04.2021(далі – Положення від 16.04.2021), що не враховано судом першої інстанції.
Згідно із п.22.5. розділу 22 «Оформлення постанов ВЛК» Положення від 16.04.2021, свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: 
1) на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; 
2) на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. 
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється. 
Таким чином, оскільки позивач не належав до жодної із вищеокреслених категорій осіб, стосовно ОСОБА_1 при визнанні його під час дії воєнного стану військоволікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку не передбачалось процедурної вимоги оформлення свідоцтва про хворобу. 
Відповідно до п.22.7 розділу 22 «Оформлення постанов ВЛК» Положення від 16.04.2021, постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
У подальшому, процедурна вимога щодо оформлення свідоцтва про хворобу під час дії особливого періоду на військовозобов`язаних, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку відобразилась у Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 в редакції від 04.05.2024 (п.22.5 розділу 22 «Оформлення постанов ВЛК»), тобто через 1 рік 4 місяці з дати оформлення довідки № 983 від 03.01.2023 про непридатність ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку.
Колегія суддів наголошує, що після виключення з військового обліку позивач назавжди втратив статус військовозобов`язаного, а тому з моменту виключення на нього не поширюються нововведення до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та приписи Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008. Визначення ступеня придатності ОСОБА_1 відбувалось в межах проведення 22.12.2022 медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 . на підставі вимог, регламентованих Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 в редакції від 16.04.2021.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. 
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Пунктом 1 частини 2 статті 19 Закону України «Про правотворчу діяльність» визначено, що Конституція України в системі нормативно-правових актів України має найвищу юридичну силу і є обов`язковою до виконання на території України. 
Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Європейський суд з прав людини зазначає, що принцип унеможливлення зворотної дії закону в часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливіший стан (Scoppola v. Italy, заява № 126/05, п.102-111). 
Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп). 
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням. 
Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. 
Саме тому будь-які вимоги щодо особистого прибуття позивача до відповідача з метою направлення на проходження контрольного медичного огляду з метою затвердження обласною та регіональною військово-лікарськими комісіями довідки № 983 від 03.01.2023 є прямим порушенням існуючих конституційних прав і свобод невійськовозобов`язаного позивача.
Разом із тим, відсутні будь-які докази анулювання військового квитка позивача серії НОМЕР_1 чи притягнення до відповідальності осіб, які його оформили та видали, а тому військовий квиток серії НОМЕР_1 є належним доказом виключення позивача 03.01.2023 військового обліку та підтверджує втрату ним статусу військовозобов`язаного. 
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене письмовою відповіддю № 10746 від 31.07.2025.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію стосовно ОСОБА_1 про виключення з військового обліку військовозобов`язаних 03.01.2023 з військового обліку на підставі п.3 ч.6 ст.37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” у редакції від 29.10.2022, що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_1 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2664 (дві тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 64 коп. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.