Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Справа№200/303/26 

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) у якій просить: 
визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025;
зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити позивачу нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період, який зазначений у Довідці №2084/4438 від 23.04.2025 за період з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025 з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Позов мотивовано таким.
Позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та, виконуючи завдання на лінії бойового зіткнення з противником, брав безпосередню участь у бойових діях у період з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025, що підтверджується довідкою від 23.04.2025 №2084/4438.
Підставою для видачі вказаної довідки були накази командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.08.2023 № 237, від 24.08.2023 № 238, від 04.09.2023 № 249, від 27.02.2024 № 58, від 29.04.2024 № 122, від 02.03.2025 № 62. 
Тобто позивач має право на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168, однак у спірний період позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода лише у розмірі 30 000,00 грн. 
Обставини, викладені у позовній заяві також підтверджуються поясненнями військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток НОМЕР_2 .
Представник позивача в його інтересах неодноразово звертався до відповідача із адвокатськими запитами щодо нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди, однак такі залишалися без відповіді. 
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 у розмірі до 100 000,00 грн протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. 
Ухвалою суду від 15.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 КАС України, витребувано у відповідача докази у справі, згідно наведеного в ухвалі переліку.
ВЧ НОМЕР_1 надано відзив на позовну заяву, де викладено обґрунтування незгоди із доводами позивача та прохання у позові відмовити, з огляду на таке. 
Відповідачем належним чином та відповідно вимог постанов Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, від 30.08.2017 № 704, наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення від 20.01.2026 №2084/2391/15/265. За спірний період сплаченого суму грошового забезпечення у розмірі 1 709 092,16 грн отже, вважає відповідач, заборгованість перед позивачем відсутня.
13 лютого 2026 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача, де викладено таке. 
Відповідач ані на вимогу ухвали суду від 15.01.2026, ані на вимогу адвокатського запиту від 18.11.2025 не надав перелік документів, які є необхідними для підтвердження права на отримання виплати додаткової винагороди розміром до 100 000,00 грн. Вказані документи мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Водночас відповідач стверджує, що виплатив позивачу всю належну йому суму. грошового забезпечення у розмірі 1 709 092,16 грн, а тому заборгованість перед позивачем у відповідача відсутня.
Позивач заперечує правильність такого твердження та вважає, що періоди виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 становлять:
04.09.2023 - 30.09.2023 (26 днів), фактично виплачено 25 000 грн. 00 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 88 666 грн. 67 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 61 666 грн. 67 коп.
01.10.2023 - 31.10.2023 (31 день), фактично виплачено 45 806 грн. 46 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 54 193 грн. 54 коп.
01.11.2023 - 30.11.2023 (31 день), фактично виплачено 88 333 грн. 33 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 11 666 грн. 67 коп.
01.02.2024 - 26.02.2024 (26 дні), фактично виплачено 76 207 00 грн. 00 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 89 655 грн. 17 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 13 488 грн. 17 коп.
29.04.2024 - 30.04.2024 (1 день), фактично виплачено 0 грн. 00 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати З 333 грн. 33 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 3 333 грн. 33 коп.
01.08.2024 - 31.08.2024 (31 день), фактично виплачено 48 387 грн. 10 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 51 612 грн. 10 коп.
01.10.2024 - 31.10.2024 (31 день), фактично виплачено 90 967 грн. 74 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 9032 грн. 26 коп.
01.11.2024 - 30.11.2024 (30 днів), фактично виплачено 30 000 грн коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати, він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 70 000 грн. 00 коп.
01.12.2024 - 31.12.2024 (31 день), фактично виплачено 86 451 грн. 61 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 13 548 грн. 39 коп..
01.02.2025 - 28.02.2025 (28 днів), фактично виплачено 30 000 грн. 00 коп., тоді як відповідно до встановленого розміру виплати він мав отримати 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим недоплата склала 70 000 грн. 00 коп.
Таким чином, загальна сума недоплаченого позивачу грошового забезпечення за вказані періоди становить 358 541 грн 13 коп. Наведений розрахунок був здійснений на підставі довідки про грошове забезпечення (додаткову винагороду) від 14.01.2026 №2084/2391/15/205, довідки про грошове забезпечення від 20.01.2026 №2084/2391/15/265 та від довідки 23.04.2025 №2084/4438.
Судом установлено такі фактичні обставини у справі.
ОСОБА_1 , громадянин України, ІD-паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2024 № 253 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення з 31.08.2024.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.06.2025 № 180 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу всіх видів забезпечення з 25.06.2025.
23 квітня 2025 року позивачу ВЧ НОМЕР_1 видана Довідка № 2084/4438 «Про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» про те, що старший солдат ОСОБА_1 дійсно, у періоди з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Андріївка, Клевцове Донецької області.
Підстава: накази командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині): від 23.08.2023 № 237, від 24.08.2023 № 238, від 04.09.2023 № 249, від 27.02.2024 № 58, від 29.04.2024 № 122, від 02.03.2025 № 62. 
Позивачем до матеріалів справи надано пояснення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , військовий квиток НОМЕР_2 , де зазначено таке: «Я, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , військовий квиток: НОМЕР_8 , перебуваючи на посаді начальника 1 радіостанції взводу зв`язку 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (Довідка військової частини НОМЕР_1 № 2084/9242 від 19.08.2025). Виконуючи бойові завдання у Великоновосілківському районі Донецької області у період з 01.02.2025 по 06.03.2025 отримав додаткову грошову винагороду із розрахунку 30 000 гривень замість 100 000 гривень за місяць - пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань під час ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань відповідно до вимог пункту 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами наказ Міністерства оборони України від 26.09.2023 №566).
Після несправедливого недоотримання нарахування додаткової грошової винагороди я та більшість військовослужбовців 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 не одноразово писали рапорти, звертаючись до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 з проханням виплатити додаткову грошову винагороду в повному обсязі або надати логічне пояснення щодо несправедливих виплат, на що не було отримано жодної відповіді або обґрунтованого пояснення стосовно наших звернень.
Також варто відзначити що перебуваючи в зоні виконання бойових завдань ми завжди винаймали житло, за яке місцеве населення Донбасу оцінювали у вартості, що перевищувала в декілька разів від вартості найму житла у столиці України при тому якість житла була жахлива, а іноді непридатна для життя. Згодом ми робили мінімальний ремонт та мінімальні умови для проживання за власний кошт! Ремонт власних авто, якими бригада не здатна забезпечити згідно затвердженого штату теж не дешева процедура! Виходячи зі стану доріг у смузі безпосереднього виконання та специфіки бойового завдання іноді вартість ремонту або відновлення авто після влучання уламків ворожих снарядів чи фпв-дронів перевищувала за 50 000 гривень - це в кращому випадку, в інших випадках авто знищено та завдяки об`єднанню зусиль купували наступне авто за власний кошт.
У серпні 2025 року новий командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_4 надав вказівку підрозділам, які знаходяться на штатних посадах військової частини підготувати відомості щодо виплатити заборгованості по додатковій винагороді, але на рішення командира 1 стрілецького батальйону до списку відомості були внесені тільки ті військовослужбовці, які ще перебували фактично на посадах НОМЕР_9 стрілецького батальйону, де була недоплата за вищезазначений період. Хочу зазначити, що 1 стрілецький батальйон військової частини НОМЕР_1 з липня по серпень 2025 року не приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України і отримували тільки грошове забезпечення відповідно до посадового окладу, без додаткової грошової винагороди.
26 вересня 2025 року було зарахування на банківську картку для виплат Ощадбанку - це залишок заборгованості 70 000 гривень за недоотриману частину додаткової винагороди тільки за період 01.02.2025 по 28.02.2025. Також за березень 2025 року, в період безпосередньої участі з 01.03.2025 по 06.03.2025 не було нарахування 100 000 гривень за місяць - пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань під час ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником, а саме за 6 днів у березні 2025 року».
Також до зазначених пояснень ОСОБА_2 додав копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію військового квитка, копію посвідчення учасника бойових дій, копію квитанції про зарахування 26.09.2025 70 000 грн, копію скріншота повідомлення з мобільного додатку Ощад24 про зарахування 70 000 грн 26.09.2025, копію довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України від 26.10.2025 №2084/11630.
Відповідачем надано такі докази у справі.
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2024 № 253, яким ОСОБА_1 з 31.08.2024 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2025 № 62, яким вважати таким, що вибув зі складу сил та засобів тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які здійснювали заходи із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної. агресії збройних сил російської федерації на лікування до медичної роти (ВЧ НОМЕР_1 ) у зв`язку із поранням з 02.03.2025 старший солдат ОСОБА_1 . 
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2025 № 66, відповідно до якого вважати таким, що вибув зі складу сил і засобів тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які здійснювали заходи із забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1 ) у зв`язку із пораненням з 02.03.2025 старшого солдата ОСОБА_1 
20 лютого 2026 року відповідач на виконання вимог ухвали суду від 12.02.2026 про витребування доказів у справі надав до матеріалів справи накази про виплату позивачу додаткових винагород за таким переліком.
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 № 129, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за серпень 2023 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.10.2023 № 160, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за вересень 2023 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.11.2023 № 176, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за жовтень 2023 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.12.2023 № 250, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за листопад 2023 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.02.2024 № 24, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за січень 2024 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.03.2024 № 56, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за лютий 2024 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.06.2024 № 261, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за квітень 2024 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.07.2024 № 387, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за червень 2024 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.08.2024 № 112, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за липень 2023 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.08.2024 № 533, яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду за липень 2024 року у розмірі 30 000,00 грн;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.09.2024 № 6162 «Про виплату додаткової винагороди за серпень 2024 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі – 31.08.2024;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.09.2024 № 6774 «Про виплату додаткової винагороди за вересень 2024 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 01.09.2024 – 30.09.2024;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.12.2024 № 7924 «Про виплату додаткової винагороди за листопад 2024 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 01.11.2024 – 30.11.2024; та згідно додатку № 7 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 01.10.2024 – 27.10.2024;
наказ командира ВЧ НОМЕР_10 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.01.2025 № 88 «Про виплату додаткової винагороди за грудень 2024 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 07.12.2024 – 31.12.2024 (25 днів);
наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.02.2025 № 881 «Про виплату додаткової винагороди за січень 2025 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 01.01.2025 – 31.01.2024 (31 день);
наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.03.2025 № 1561 «Про виплату додаткової винагороди за лютий 2025 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 01.02.2025 – 28.02.2025;
наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.04.2025 № 1957 «Про виплату додаткової винагороди за березень 2025 року», яким наказано виплатити згідно Додатку № 1 ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 01.03.2025 – 01.03.2024 (1 день); з 02.03.2025 по 06.03.2025 поранення, стаціонарне лікування; та згідно додатку № 7 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням безпосередньої участі: 02.03.2025 – 06.03.2025 (5 днів) на підставі довідки доповідь про поранення від 02.03.2025 № 148.
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2025 № 66, відповідно до якого вважати таким, що прибули до складу сил і засобів тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які здійснювали заходи із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії збройних сил російської федерації з лікування (медична рота ВЧ НОМЕР_1 ) та приступили до виконання службових обов`язків з 06.03.2025 старший солдат ОСОБА_1 .
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2025 № 71, яким вважати таким, що вибув у щорічну основну відпустку за 2025 рік старший солдат ОСОБА_1 до АДРЕСА_2 на 12 діб з урахуванням 2 діб на проїзд до місця проведення відпустки та зворотній шлях у першу частину щорічної відпустки за 2025 з 12 березня по 23 березня 2025 року.
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2025 № 86, яким вважати таким, що прибув до складу оперативного підпорядкування командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » командування Сухопутних військ Збройних Сил України, та приступили до виконання службових обов`язків з щорічної відпустки за 2025 рік з 23.03.2025 старший солдат ОСОБА_1 . 
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.06.2025 № 180 відповідно до якого старшого солдата ОСОБА_1 з 24.06.2025 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення
Відповідно вказаного наказу старшому солдату ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду по 24.06.2025 пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Довідка про грошове забезпечення ОСОБА_1 про нараховані та виплачені основні та додаткові види грошового забезпечення за період з 23 серпня 2023 року по 02 березня 2025 року, видана ВЧ НОМЕР_1 20.01.2026 № 2084/2391/15/265 свідчить, що позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода за ПКМУ № 168, а саме:
за 2023 рік: 23-31 серпня – 1 935,48 грн; вересень – 27 000,00 грн; жовтень – 45 806,45; листопад – 88 333,33 грн; грудень – 100 000,00 грн; 
за 2024 рік: січень – 100 000,00 грн; лютий 76 206,90 грн; березень – 0,00 грн; квітень – 0,00 грн; травень – 100 000,00 грн; червень – 100 000,00 грн; липень – 100 000,00 грн; серпень – 48 387,10 грн; вересень –– 100 000,00 грн; жовтень – 90 967,74 грн; листопад – 30 000,00 грн; грудень – 86 451,61 грн; 
за 2025 рік: січень – 100 000,00 грн; лютий 30 000,00 грн; 01-02 березня – 4 193,55 грн.
Витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_10 (по стройовій частині) від 30.08.2024 № 253, відповідно до якого з 31.08.2024 ВЧ НОМЕР_10 вважати розформованою, службові документи довгострокового зберігання та ліквідаційний акт передано правонаступнику (військова частина НОМЕР_11 ), короткострокового зберігання – знищено відповідно до актів та передано правонаступнику (військова частина НОМЕР_11 ).
Правова позиція суду обґрунтована таким.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168, у відповідних редакціях, чинних на період спірних правовідносин).
1-1. Установити, що на період воєнного стану:
військовослужбовцям Збройних Сил, … (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
{Абзац другий пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 419 від 12.04.2024 - застосовується з 1 квітня 2024 року, № 1311 від 15.11.2024 - застосовується з 25 серпня 2024 року}
1-2. Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі – Порядок № 260, у редакції наказу Міністерства оборони № 339 від 21.05.2024 - застосовується з 01 квітня 2024 року, чинній на момент виключення позивача зі списків особового складу відповідача – червень 2025 року)
XXXVII. Особливості виплати одноразової винагороди на період дії воєнного стану
2. На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;
3. Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
4. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
5. Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.
У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.
6. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
7. Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах, відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.
8. Командувачами (командирами) угруповань військ (сил), тактичних груп, командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил), тактичної групи (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.
9. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
10. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон №1932) 
Стаття 1.
бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.
У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.
У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.
Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.
Висновки суду. 
У цій справі спірним питанням є невиплата позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн відповідно Постанови № 168 за період, що вказаний у довідці від 23.04.2025 №2084/4438.
Так, позивач обґрунтовує власну правову позицію тим, що проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та виконував завдання на лінії бойового зіткнення з противником та брав безпосередню участь у бойових діях у період з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025, що підтверджується довідкою від 23.04.2025 №2084/4438.
Підставою для видачі вказаної довідки були накази командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.08.2023 № 237, від 24.08.2023 № 238, від 04.09.2023 № 249, від 27.02.2024 № 58, від 29.04.2024 № 122, від 02.03.2025 № 62. 
Тобто позивач має право на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн, що передбачена Постановою № 168, однак у спірний період позивачу нараховувалася та виплачувалася додаткова винагорода лише у розмірі 30 000,00 грн. 
Натомість відповідач вказане заперечує, стверджуючи, що означена позивачем довідка не є підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди. Водночас за спірний період позивачу сплачено суму грошового забезпечення у розмірі 1 709 092,16 грн, а тому заборгованість перед позивачем відсутня.
Суд розглянувши доводи сторін вважає, що позивач має рацію, а доводи відповідача позбавлені достатньої обґрунтованості, як того вимагає обов`язок доказування, установлений ст. 77 КАС України, з огляду на таке.
Первинними вимогами для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн, які визначені Постановою № 168 та Порядком № 260 є:
безпосередня участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;
перебування безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Отже, якщо військовослужбовець відповідає цим вимогам, то відповідно він має право на отримання збільшеної додаткової винагороди.
Зміст довідки від 23.04.2025 № 2084/4438 (про безпосередню участь) свідчить, що позивач брав безпосередню участь, протягом спірного періоду, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у населених пунктах: Андріївка, Клевцове Донецької області.
Позивач за посадою виконував обов`язки зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів й перебував у підпорядкуванні оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке, за загальновідомою інформацією, є тимчасовим об`єднанням у складі Сил оборони України, створене для ведення бойових дій та стримування російської агресії на Донеччині.
Наведені обставини проходження військової служби позивачем створюють достатні підстави для суду вважати його таким, що має право на вказану винагороду, як за місце виконання обов`язків військової служби (Донецька область), так і за характером таких обов`язків (оператор БПЛА). 
Безумовно, що Постанова № 168 та Порядок № 260 вимагають належного документування безпосередньої участі у діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, проте відповідне документування є обов`язком військової частини та позивач не є уповноваженою на вказані дії особою. 
Верховний Суд, висновки якого суд має брати до уваги у силу припису ч. 5 ст. 242 КАС України, сформував правову позицію про те, що оформлена стосовно позивача довідка військової частини (про безпосередню участь, прим. суду) підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за вказані у ній періоди. (постанова Верховного Суду від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23)
Також суд вважає за належне зазначити таке.
Обґрунтованість доводів сторін насамперед визначається відповідно до наданих ними доказів. Водночас в адміністративному судочинстві обов`язок доказування покладається саме на відповідача, про що недвозначно вказано у ч. 2 ст. 77 КАС України, а саме: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Що, однак не звільняє позивача довести суду обґрунтованість своїх вимог – кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 77 КАС України)
Законом прямо не визначено, стандарт доказування, який має бути застосовано судом у тих чи інших категоріях адміністративних справ, водночас норми процесуального закону свідчать, що докази мають бути достатніми у своїй сукупності аби надати суду змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 76 КАС України)
Також необхідно зазначити, що пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а передусім їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається імовірнішим за протилежний.
Предметом спору у цій справі є питання виплати військовослужбовцю грошової винагороди за безпосередньо участь у бойових діях, перебуваючи в районах їх здійснення, або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, спрямованих на захист Батьківщини. 
Положення Конституції України свідчать (ст. 65), що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Цьому громадянському обов`язку кореспондує обов`язок держави виплачувати гідне грошове забезпечення військовослужбовцю, а в умовах воєнного стану значимість виконання обома сторонами (громадянами/державою) власних обов`язків невимовно зростає адже ціною виконання таких обов`язків для обох сторін стає життя/збереження державності для нашої Батьківщини.
Тому суд у цій справи застосовує найвищий стандарт доказування – «поза розумним сумнівом».
Звісно, що суд не є компетентним органом, який однозначно кваліфікує, що виконувані позивачем на практиці завдання відповідають вимогам п. 1-1 Постанови № 168, однак сукупність установлених обставин та кореспондуючих доказів свідчать про позитивну відповідь на це питання.
Водночас щодо покликань відповідача на відсутність документального оформлення відповідної участі, то позивач цілком арґументовано зазначає, що неоформлення таких документів може свідчити про допущену військовою частиною бездіяльність. 
З цих підстав самі лише покликання на відсутність відповідних наказів, іншої документації не є достатньою підставою для відмови у позові.
Також суд узяв до уваги те, що до особового складу ВЧ НОМЕР_1 позивача зараховано з 31.08.2024, а до цього часу позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_10 . Однак з урахуванням того, що з 31.08.2024 вказану військову частину розформовано, правонаступником визначено ВЧ НОМЕР_1 , то саме остання є належним відповідачем щодо спірного періоду, визначеного позивачем. 
Ураховуючи усе викладене, позов ОСОБА_1 належить задовольнити у повному обсязі, однак із застереженням про врахування частково виплачених за період, визначений у довідці від 23.04.2025 №2084/4438: з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025 сум збільшеної додаткової винагороди відповідно Постанови № 168.
Судовий збір розподілу не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Про інші судові витрати не заявлено.
Керуючись вимогами ст.ст.2, 6-11,12, 77, 90, 241 246, 255, 257, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_12 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме у період з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025 у повному обсязі.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період, який зазначений у Довідці №2084/4438 від 23.04.2025 за період з 23.08.2023 по 24.08.2023, з 04.09.2023 по 26.02.2024, з 29.04.2024 по 02.03.2025 з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду складено у повному обсязі – 10.03.2026 

Суддя І.В. Буряк