ЄУНСС: 453/2/26
НП: 3/453/64/26

ПОСТАНОВА
іменем України

03 березня 2026 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не зазначений, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, незаміжньої, місце праці не повідомила, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,
за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 23.12.2025 року о 05:00 год. по ділянці автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп» (659 км + 500 м), що у с. Коростів Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі E250 CDI, номерний знак Республіки Словенія НОМЕР_1 , під час руху проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно невчасно відреагувала на її зміну, у зв`язку з чим не впоралася з керуванням та допустила наїзд на огорожу дорожню металеву бар`єрного типу. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної названі транспортний засіб та дорожня огорожа з урахуванням восьми металевих стовпчиків зазнали пошкоджень, у зв`язку з чим було заподіяно матеріальних збитків Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області, на балансі котрої перебуває названа дорожня огорожа, чим ОСОБА_1 порушила вимоги підпункту «б» пункту 2.3., пункту 12.1. Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи двічі належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначені судові засідання не з`являлася, обґрунтовуючи щоразу причини своїх неявок зайнятістю за місцем служби та фізичною неможливістю прибути у судові засіданні, у зв`язку з чим 27.01.2026 року засобами поштового зв`язку та 02.03.2026 року засобами електронного зв`язку скерувала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 813 та вх. № ЕП-339, про відкладення розгляду цієї справи та про передачу цієї справи для розгляду іншому суду, а саме за задекларованим місцем її реєстрації. 
Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення, будучи двічі належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час судового розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у призначені судові засідання явку уповноваженого представника не забезпечила, про поважні причини такої неявки суддю не повідомляла, жодних заяв та/чи клопотань у цій справі не подавала.  
Оскільки в силу ч. 2 ст. 268, ч. 2 ст. 269 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і особи, яка за матеріалами справи є потерпілою від зазначеного адміністративного правопорушення, не є обов`язковою, а тому суддя, враховуючи також ту обставину, що викликав цих осіб/представників осіб для їх участі у судовому розгляді у даній справі про адміністративне правопорушення двічі, а також з метою дотримання визначеного у ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення можливого адміністративного стягнення за результатами розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, вважав за доцільне розглядати таку за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також за відсутності представника особи, яка за матеріалами справи є потерпілою від адміністративного правопорушення. Суддя переконаний, що призначати судовий розгляд цієї справи втретє при наведених вище обставинах буде недоцільним, так як здійснення такого розгляду без участі осіб, присутність яких не визначена законом як обов`язкова, не суперечитиме завданню провадження у цій справі, а всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати усі обставини цієї справи можливо й за відсутності зазначених осіб.
При цьому, суддя врахував, що 09.02.2026 року вже відкладав судовий розгляд цієї справи за відповідним клопотанням ОСОБА_1 , а також 24.02.2026 року надав ОСОБА_1 можливість ознайомитись із матеріалами цієї справи у спосіб надіслання їх в електронному вигляді на вказану останньою електронну адресу за її ж відповідним клопотанням про це, що було скеровано у Сколівський районний суд Львівської області засобами поштового зв`язку 20.02.2026 року та зареєстроване в діловодстві 24.02.2026 року за вх. № 1360. Електронна відправка вкладення доставлена ОСОБА_1 на повідомлену нею електронну адресу 26.02.2026 року о 10:07 год..
Така позиція судді щодо розгляду справи без участі осіб, присутність яких не визначена законом як обов`язкова, та недоцільності відкладення її судового розгляду втретє, узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про передачу цієї справи про адміністративне правопорушення на розгляд іншому суду, суддя виходить з того, що відповідні матеріали були попередньо направлені УПП у Львівській області ДПП у визначений уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення суд, - на розгляд до Сколівського районного суду Львівської області, за місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Натомість, нормами чинного КУпАП питання зміни територіальної підсудності справи на стадії судового розгляду не передбачене. Аналогічну позицію висловив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», в якій зазначив, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ, а не особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи суддею.
Суддя також врахував, що згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, нормами Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому, Європейський Суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
Таким чином, оскільки ця справа про адміністративне правопорушення підсудна Сколівському районному суду Львівської області, а її матеріали були скеровані УПП у Львівській області ДПП з урахуванням юрисдикції, до відповідного суду, згідно з вимогами чинного КУпАП, визначеного уповноваженою на те законом особою, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, то суддя висновує, що в даному, конкретному випадку, відсутні правові підстави для передачі справи до іншого суду, відтак у задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_1 належить відмовити, а цю справу розглянути по суті за наявними у ній матеріалами.
Отож суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення – це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, підпунктом «б» пункту 2.3, пунктом 12.1. Правил дорожнього руху, порушення котрих ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Визначення дорожньо-транспортної пригоди наведене у пункті 1.10. Правил дорожнього руху, за змістом котрого дорожньо-транспортна пригода – це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, встановлено у ст. 124 КУпАП. 
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водійкою, у вказаній вище дорожній обстановці, вимог наведених вище пунктів Правил дорожнього руху не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у розумінні згаданих приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ЕПР1 № 548379, складеним 23.12.2025 року о 09:48 год. інспектором 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП сержантом поліції Дзюнькою П.І. відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, які призвели до порушення названих пунктів Правил дорожнього руху;
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, котра сталася 23.12.2025 року о 05:00 год. по ділянці автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп» (659 км + 500 м), що у с. Коростів Стрийського району Львівської області, за участі транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі E250 CDI, номерний знак Республіки Словенія НОМЕР_1 , котрим керувала ОСОБА_1 та допустила наїзд на огорожу дорожню металеву бар`єрного типу, котра перебуває на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області;
- рапортом, складеним 23.12.2026 року інспектором 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області ДПП сержантом поліції Дзюнькою П.І. на ім`я начальника УПП у Львівській області ДПП підполковника поліції Крутня А.В., про наявність потерпілої особи від вчиненого ОСОБА_1 правопорушення – Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка притягається до адміністративної відповідальності, наданими нею 23.12.2025 року під час оформлення матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, у тій частині, що вона дійсно 23.12.2025 року о 05:00 год. по ділянці автошляху М06 сполученням «Київ-Чоп» (659 км + 500 м), що у с. Коростів Стрийського району Львівської області, керувала транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ моделі E250 CDI, номерний знак Республіки Словенія НОМЕР_1 , тобто у наведеній дорожній ситуаціє була водійкою.
Одночасно суддя не приймає до уваги надані ОСОБА_1 письмові пояснення в іншій частині, а саме щодо того, що вона жодних вимог Правил дорожнього руху не порушувала, так як мало місце слизьке дорожнє покриття й неефективне у зв`язку з цим гальмування керованого нею транспортного засобу та наїзд на металеву огорожу, оскільки зазначені пояснення у наведеній частині є неспроможними із зібраними у матеріалах цієї справи доказами, повністю їм суперечать. Суддя вважає, що такі пояснення ОСОБА_1 у наведеній частині, як і її позиція щодо скерування цієї справи на розгляд іншому суду, були спрямовані виключно на уникнення нею встановленої законом відповідальності та можливості накладення на неї адміністративного стягнення у визначний для цього строк. 
Відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, оскільки вона як учасниця дорожнього руху (водійка транспортного засобу), порушила Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження керованого нею транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі E250 CDI, номерний знак Республіки Словенія НОМЕР_1 , а також огорожі дорожньої металевої бар`єрного типу, котра перебуває на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області, як і заподіяло їх власнику/балансоутримувачу матеріальних збитків.
При накладені адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст. 35 цього Кодексу обставин, які обтяжують відповідальність останньої, як і не вбачає наявність у розумінні ч. 2 ст. 34 цього Кодексу обставини, які пом`якшують її відповідальність, у зв`язку з чим, беручи до уваги також притягнення такої особи до адміністративної відповідальності протягом року вперше, вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ст. 124 КУпАП, - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 665 грн. 60 коп.. 
Керуючись статтями 8-9, 23, 33-35, 40-1, 124, 221, 245, 251-252, 268-269, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо неї за ст. 124 КУпАП на розгляд іншому суду, - відмовити.
ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.
Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення, на відповідне прохання її уповноваженого представника про це.
З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.
Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження – з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.
Визначений спеціальним законом строк пред`явлення даної постанови до виконання щодо сплати штрафу та щодо стягнення судового збору, тривалістю в три місяці, вважається перерваним та встановлюється з дня припинення або скасування введеного в Україні воєнного стану.

Суддя Володимир МИКИТИН