Номер провадження: 22-ц/813/5089/26 
Справа № 509/321/26
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
16.04.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П. 
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА»,
на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року,
за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви
в с т а н о в и в:
В січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в обґрунтування якої зазначила, що вона перебуває у трудових правовідносинах з ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА», між нею та роботодавцем існує спір щодо законності дій роботодавця, пов`язаних із її поновленням на роботі, змінами умов праці, дисциплінарними процедурами та ініціюванням процедури скорочення її посади з датою припинення трудових відносин 02.02.2026 року. Посилається, що для належного захисту прав та реалізації права на судовий захист заявнику необхідні документи, які перебувають у володіння роботодавця, однак які роботодавець систематично відмовляється надавати, незважаючи на неодноразові письмові звернення.
Зявник просить суд витребувати у ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» та зобов`язати його надати суду та заявнику в електронному та/або паперовому вигляді наступні документи: документи щодо поновлення на роботі та умов праці: копію наказу про її поновлення на роботі (повний текст); копії всіх наказів, розпоряджень та службових документів, виданих після поновлення, що стосуються її посади, змін умов праці, обсягу обов`язків, організації роботи та підпорядкування; посадові інструкції та функціонал: посадову інструкцію, що діяла до її звільнення; посадову інструкцію, яку їй пропонували або надавали після поновлення; документи, що підтверджують її ознайомлення з ними (за наявності); документи щодо підпорядкування та повноважень керівників: накази/розпорядження про призначення, делегування або виконання обов`язків керівників, яким вона підпорядковувалась з вересня 2025 року; документи, що підтверджують обсяг їх управлінських повноважень; актуальну організаційну структуру відповідного підрозділу; документи щодо дисциплінарних процедур: копії всіх службових записок, пояснень, висновків, актів та матеріалів перевірок щодо неї; копії наказів про застосування дисциплінарних стягнень (за наявності); документи щодо інструктажів та охорони праці: політики та процедури щодо дистанційного формату інструктажів; журнали інструктажів у повному вигляді; документи щодо порядку фіксації дистанційного формату; документи щодо забезпечення інструментами роботи: політики щодо службового автомобіля та інших інструментів; рішення щодо забезпечення або відмови у забезпеченні з обґрунтуванням; документи щодо запланованого скорочення: усі документи щодо її запланованого скорочення, зокрема: наказ(и) про скорочення; рішення про зміну штатного розпису; попередній та чинний штатний розпис; перелік посад, що підлягають скороченню; обґрунтування критеріїв відбору; документи щодо пропозиції вакансій; розрахунки та підстави визначення дати 02.02.2026.
Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 15 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви задовольнив.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 та роботодавцем існує спір щодо законності дій роботодавця, пов`язаних із її поновленням на роботі, змінами умов праці, дисциплінарними процедурами та ініціюванням процедури скорочення її посади з датою припинення трудових відносин 02.02.2026. Для належного захисту її прав та реалізації права на судовий захист ОСОБА_1 необхідні документи, які перебувають у володінні роботодавця, однак які роботодавець систематично відмовляється надавати, незважаючи на неодноразові письмові звернення. Зокрема, 18 грудня 2025 року ОСОБА_1 було подано письмову вимогу про надання повного пакета документів, що стосуються її трудових правовідносин та запланованого скорочення, однак зазначені документи їй не надані. Відсутність цих документів унеможливлює ефективний захист її прав та створює ризик їх приховування, знищення або зміни. Заявник має намір звернутись до суду з позовною заявою, однак з метою визначення правильного предмету позову, правових підстав існує нагальна потреба в отримання певних доказів, які перебувають у володінні роботодавця і не можуть бути отримані виключно на підставі ухвали суду, а тому заява про забезпечення доказів підлягає задоволенню в повному обсязі.
ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.01.2026 по справі № 509/321/26 про забезпечення доказів до подання позовної заяви та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції в порушення приписів ч. 1 ст. 116 ЦПК України не встановив жодного реального ризику втрати документів; не навів мотивів, чому їх подання стане згодом неможливим чи утрудненим у межах майбутнього позовного провадження; не врахував, що документи перебувають у стабільному володінні скаржника та не можуть бути знищені чи приховані, а скаржник не ухиляється і не збирається незаконно ухилятись від їх надання заявниці. Фактично інститут забезпечення доказів був використаний заявницею та незаконно підтриманий судом першої інстанції як інструмент попереднього збору доказів для формування позову, що прямо суперечить правовій природі ст. 116–118 ЦПК України. Звертає увагу апеляційного суду, що у поданій заяві про забезпечення доказів до подання позовної заяви відсутні посилання про намір ОСОБА_1 в майбутньому звернутися до суду з позовною заявою, не зазначено також предмету майбутнього позову, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів до подачі позовної заяви.
Скаржник зазначає, що перелік документів, витребуваних ухвалою суду першої інстанції, є надмірно широким, узагальненим, чітко невизначеним, суд першої інстанції не перевірив необхідність, доцільність та співмірність витребування кожного з документів, не оцінив обсяг втручання у господарську та організаційну діяльність скаржника, а також не встановив зв`язок між витребуваними документами та предметом можливого спору.
Звертає увагу, що в заяві про забезпечення доказів та у оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не було зазначено, яким чином витребування доказів у скаржника стане неможливим або утрудненим в майбутньому, не вказано, яким чином письмові докази, які можуть бути надані скаржником, будуть втрачені або збирання подання таких доказів стане згодом неможливим або утрудненим.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 10.02.2026 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснив ОСОБА_1 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» копію ухвали про відкриття провадження отримало 05.03.2026 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 05.03.2026 року та 09.02.2026 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Учасники процесу про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ОСОБА_1 та ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» судові повістки-повідомлення отримали 16.03.2026 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.
16.04.2026 року від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про відкладення розгляду справи.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 просила не враховувати зазначені клопотання, оскільки вони не були з нею погоджені.
Представник ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» - Куржумов М.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив задовольнити апеляційну скаргу.
Заявниця ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 та роботодавцем існує спір щодо законності дій роботодавця, пов`язаних із її поновленням на роботі, змінами умов праці, дисциплінарними процедурами та ініціюванням процедури скорочення її посади з датою припинення трудових відносин 02.02.2026. Для належного захисту її прав та реалізації права на судовий захист ОСОБА_1 необхідні документи, які перебувають у володінні роботодавця, однак які роботодавець систематично відмовляється надавати, незважаючи на неодноразові письмові звернення. Відсутність цих документів унеможливлює ефективний захист її прав та створює ризик їх приховування, знищення або зміни. Заявник має намір звернутись до суду з позовною заявою, однак з метою визначення правильного предмету позову, правових підстав існує нагальна потреба в отримання певних доказів, які перебувають у володінні роботодавця і не можуть бути отримані виключно на підставі ухвали суду, а тому заява про забезпечення доказів підлягає задоволенню в повному обсязі.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Відповідно до частини першої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Згідно частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
За ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
За положеннями ч.ч.5, 6 ст.118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення.
Отже, забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.
Згідно з приписами ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України особа, яка подає заяву про забезпечення доказів, у тому числі повинна обґрунтувати необхідність забезпечення доказів.
Аналізуючи наведені положення ЦПК України насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.
Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 ЦПК України.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Заява про забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів повинна містити обґрунтування про те, які саме обставини можуть підтвердити письмові докази, оскільки докази, які не стосуються справи та предмета доказування, або одержані із порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини, судом до уваги не приймаються.
Із виділених матеріалів вбачається, що 14.01.2026 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, яка зареєстрована судом 15.01.2026 року. 
Заявник просив забезпечити докази до подання позовної заяви шляхом їх витребування 
у ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» та зобов`язання надати суду і заявнику в електронному та/або паперовому вигляді наступні документи: 1. Документи щодо поновлення на роботі та умов праці: 1.1. Копію наказу про її поновлення на роботі (повний текст). 1.2. Копії всіх наказів, розпоряджень та службових документів, виданих після поновлення, що стосуються її посади, змін умов праці, обсягу обов`язків, організації роботи та підпорядкування.
2. Посадові інструкції та функціонал: 2.1. Посадову інструкцію, що діяла до її звільнення. 2.2. Посадову інструкцію, яку їй пропонували або надавали після поновлення. 2.3. Документи, що підтверджують її ознайомлення з ними (за наявності).
3. Документи щодо підпорядкування та повноважень керівників: 3.1. Накази/розпорядження про призначення, делегування або виконання обов`язків керівників, яким вона підпорядковувалась з вересня 2025 року. 3.2. Документи, що підтверджують обсяг їх управлінських повноважень. 3.3. Актуальну організаційну структуру відповідного підрозділу.
4. Документи щодо дисциплінарних процедур: 4.1. Копії всіх службових записок, пояснень, висновків, актів та матеріалів перевірок щодо неї. 4.2. Копії наказів про застосування дисциплінарних стягнень (за наявності).
5. Документи щодо інструктажів та охорони праці: 5.1. Політики та процедури щодо дистанційного формату інструктажів. 5.2. Журнали інструктажів у повному вигляді. 5.3. Документи щодо порядку фіксації дистанційного формату.
6. Документи щодо забезпечення інструментами роботи: 6.1. Політики щодо службового автомобіля та інших інструментів. 6.2. Рішення щодо забезпечення або відмови у забезпеченні з обґрунтуванням.
7. Документи щодо запланованого скорочення: 7.1. Усі документи щодо її запланованого скорочення, зокрема: – наказ(и) про скорочення; – рішення про зміну штатного розпису; – попередній та чинний штатний розпис; – перелік посад, що підлягають скороченню; – обґрунтування критеріїв відбору; – документи щодо пропозиції вакансій; – розрахунки та підстави визначення дати 02.02.2026.
При цьому зазначивши, що перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» і для захисту своїх прав та реалізації права на судовий захист ОСОБА_1 необхідні документи, які перебувають у володінні роботодавця, який відмовляється їх надати, незважаючи на неодноразові звернення. 
Проте подана заявницею заява про забезпечення доказів не містить жодного обґрунтування необхідності забезпечення доказів шляхом витребування документів, зокрема обставини для доказування яких необхідні докази, лише зазначено що існує спір щодо законності дій роботодавця, пов`язаних із поновлення на роботі, змінами умов праці, дисциплінарними процедурами та ініціювання процедури скорочення посади; не вказано предмет майбутнього позову та, що засоби доказування можуть бути втрачені, або їх отримання буде ускладнене.
З матеріалів поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що вона не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявниця, може бути утрачені чи їх отримання стане згодом неможливим або утрудненим.
Посилання заявниці на те, що вона не може отримати докази, оскільки роботодавець відмовляється їх надати, незважаючи на неодноразові звернення, колегія суддів не приймає, оскільки утрудненість та неможливість самостійного отримання доказів не може бути підставою для їх витребування шляхом забезпечення доказів.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається: повен найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Однак, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів до подання позовної заяви не містить найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України юридичної особи - ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА».
Згідно ч.ч. 2,3,4 ст. 118 ЦПК України заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.
Суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: 1) у невідкладних випадках; 2) якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; 3) у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.
З матеріалів поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що судом першої інстанції заява про забезпечення доказів розглядалась без повідомлення ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» про дату, час та місце судового засідання.
В матеріалах справи відсутнє клопотання заявника про розгляд заяви без повідомлення ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА», яке може отримати статус учасника справи.
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що частина 6 статті 1118 ЦПК України передбачає, у разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення, проте перелік витребуваних судом першої інстанції документів є узагальненим, чітко не визначеним, не конкретизовано зміст витребуваних документів, суд першої інстанції не перевірив необхідність, доцільність витребуваних документів, не встановив зв`язок між витребуваними документами та предметом можливого спору. 
Виходячи з вимог процесуального закону, суд має забезпечити докази лише в тому випадку, якщо ці докази є необхідними, належними та допустимими для встановлення обставин справи, які становлять предмет спору, і є обґрунтовані підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Однак, з матеріалів справи та заяви про забезпечення доказів, наявність вказаних підстав не вбачається.
Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави припускати, що витребувані заявником документі, як засіб доказування можуть бути втрачені або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а утрудненість та неможливість самостійного отримання доказів не може бути підставою для їх витребування шляхом забезпечення доказів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року слід скасувати та постановити нове судове рішення, якиму задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко