Справа № 166/2048/25 
п/с 1-кп/164/124/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 , 
прокурорів ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Маневичі в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025030570000123 від 10 квітня 2025 року, про обвинувачення: 

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Любешів, Любешівського району, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи обізнаним про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє до 07.08.2025 Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025, затвердженого Законом України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.04.2025 № 4356-IX, було відомо про оголошення мобілізації в державі та запровадження обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.
Всупереч вищевказаним положенням законодавства, ОСОБА_7 діючи умисно, організованою групою, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України та розуміючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України "Про державний кордон України" від 04.11.1991, Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009, Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" від 26.03.1994, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, в кінці квітня 2025 року, отримавши пропозицію від Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погодився спільно вчиняти незаконне переправлення осіб через державний кордон України на постійній основі в складі організованої групи.
Згідно пропозиції, Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, розробив план злочинної діяльності, відповідно до якого передбачалося незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду в розмірі 5 000 доларів США. При цьому, планувався пошук осіб, які мають намір незаконно виїхати за кордон, у тому числі шляхом листування в месенджері "Telegram", підготовка до переправлення, у вигляді надання місць для збору осіб в прикордонних населених пунктах, надання транспортних засобів для безперешкодної доставки до лінії державного кордону та надання маршруту руху безпосередньо через лінію кордону.
З метою реалізації плану Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в кінці квітня 2025 року також залучив до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Особу 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.
Всі зазначені особи, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним переправлення осіб через державний кордон України.
Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, як організатор, детально розділив ролі всіх учасників цієї групи, забезпечив взаємозв`язок між організатором та іншими співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату у вигляді отримання прибутку від незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Так, Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, як організатор і керівник відвів собі наступні ролі та функції в складі організованої групи, а саме:
- розробив план злочинної діяльності, спрямований на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України;
- розподілив між учасниками групи функції, у відповідності до попередньо узгодженого плану, контролював їх виконання, забезпечуючи належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та вчинення злочинів;
- керував діями учасників організованої групи, даючи вказівки, проводив інструктажі з приводу підготовки та вчинення злочинних дій, а також координував їх дії під час підготовки та вчинення злочинів за допомогою мобільного зв`язку та месенджерів;
- підшукував військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України та схиляв їх до незаконного перетинання державного кордону України;
- отримував від військовозобов`язаних громадян України, які мали намір незаконно виїхати за межі України інформацію про їхні персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по батькові та серію і номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон;
- отримував від осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, яких незаконно переправив через державний кордон України грошові кошти;
- грошові кошти отриманні від незаконного переправлення осіб через державний кордон України розподіляв між учасниками організованої групи;
- вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності групи та унеможливлення викриття її учасників правоохоронними органами.
ОСОБА_7 як співвиконавець організованої групи:
- прийняв пропозицію Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та надав свою добровільну згоду на участь у злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України;
- виконував вказівки та доручення Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пов`язані із незаконною діяльністю групи;
- за вказівкою Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підшуковував осіб з числа військовозобов`язаних громадян, які мають намір ухилитися від мобілізації та подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України;
Особа 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, як співвиконавець організованої групи:
- прийняв пропозицію Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та надав свою добровільну згоду на участь у злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України;
- виконував вказівки та доручення Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пов`язані із незаконною діяльністю групи;
- надав власний автомобіль марки "Volkswagen Transporter", з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 для незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України;
- за вказівкою Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, здійснював збір осіб, які мали намір незаконно перетнути кордон, в населених пунктах, наближених до лінії державного кордону. Налагоджував їх комунікацію з іншими учасниками організованої групи.
ОСОБА_6 , як співвиконавець організованої групи:
- прийняв пропозицію Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та надав свою добровільну згоду на участь у злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на незаконне переправлення осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України;
- виконував вказівки та доручення Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пов`язані із незаконною діяльністю групи;
- надав власний автомобіль марки "Toyota Camry" з державним реєстраційним знаком НОМЕР_2 для незаконного переправлення військовозобов`язаних громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України;
- здійснював безпосередню доставку транспортними засобами осіб до державного кордону України.
Злочини, які вчинялися організованою групою, були охоплені єдиним умислом всіх його співучасників, тобто учасники злочинної групи усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки та бажали їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення.
Для підтримання постійного зв`язку і координації спільних дій, з метою конспірації, а також недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами телефонні розмови велися між учасниками організованої групи в короткій і прихованій формі, у тому числі із використанням месенджера "Telegram".
Так, Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спільно із ОСОБА_7 , кожен на виконання своєї ролі, діючи відповідно до розробленого плану діяльності організованої групи та згідно з розподілених ролей, з метою доведення їхнього злочинного плану до кінця, за допомогою додатку "Telegram" із акаунтами " ОСОБА_12 " та " ОСОБА_13 ", здійснювали пошук чоловіків призивного віку, яким у зв`язку із посиленням мобілізації потрібно незаконно перетнути державний кордон України.
В травні 2025 року за допомогою вище вказаних додатків Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підшукав особу ОСОБА_14 , який виявив бажання незаконно перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску. 
При спілкуванні із ОСОБА_14 в додатку "Telegram", Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, будучи обізнаним про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, діючи відповідно до розробленого ним плану діяльності організованої групи та згідно з розподілених ним ролей, маючи на меті одержати матеріальні блага, під час розмови з останнім повідомив йому про те, що організує та посприяє йому в перетині державного кордону України, а також забезпечить транспортним засобом, яким його доставлять до державного кордону України.
Також Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, повідомив, що послуги по організації незаконного переправлення через державний кордон України, будуть коштувати 5000,00 доларів США, на що ОСОБА_14 погодився.
На початку травня 2025 року за допомогою вище вказаних акаунтів ОСОБА_7 підшукав особу ОСОБА_15 , який виявив бажання незаконно перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску.
При спілкуванні із ОСОБА_15 , ОСОБА_7 повідомив, що послуги щодо незаконного переправлення через державний кордон України, будуть коштувати 6000,00 доларів США, на що ОСОБА_15 погодився. 
Після згоди ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на незаконне переправлення через державний кордон України, ОСОБА_7 спільно із Особою 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи відповідно до розробленого плану діяльності організованої групи та згідно з розподілених ролей, з метою доведення їхнього злочинного плану до кінця, за допомогою месенджера "Telegram" проконсультували ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про порядок і умови незаконного переправлення через державний кордон України, провели їм інструктаж та надали вказівки їхати до м. Ковель, Волинської області.
В той же час, Особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою організації незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України, дав вказівку Особі 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, організувати перевезення вказаних осіб, з м. Ковель Волинської області в с. Єльне, Сарненського району, Рівненської області, шляхом залучення до перевезення в якості водія ОСОБА_6 , звідки останні мали перетинати державний кордон України в напрямку республіки білорусь.
У свою чергу Особа 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 23.05.2025, на виконання своєї ролі, умисно, з корисливою метою, діючи відповідно до розробленого плану діяльності організованої групи та згідно з розподілених ролей, з метою доведення їхнього злочинного плану до кінця, повідомив ОСОБА_6 місце звідки необхідно забрати ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , зокрема із АЗС "ОККО", що в м. Ковель, по вул. Володимирська, 120 та надав вказівку останньому використовуючи власний автомобіль здійснити подальше їх безперешкодне переправлення до лінії державного кордону України, розташованої в межах с. Єльне, Сарненського району Рівненської області.
У подальшому ОСОБА_7 постійно підтримував зв`язок із ОСОБА_15 , надавав поради та вказівки, координуючи його дії щодо зустрічі з ОСОБА_6 та подальшого переправлення до лінії державного кордону України.
В подальшому ОСОБА_6 на виконання своєї ролі, діючи відповідно до розробленого плану діяльності організованої групи та згідно з розподілених ролей, з метою доведення їхнього злочинного плану до кінця, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливою метою, близько 03 год 00 хв 24.05.2025 на території АЗС "ОККО", що в м. Ковель, по вул. Володимирська, 120, зустрів ОСОБА_16 та ОСОБА_14 та в подальшому використовуючи власний автомобіль марки "TOYOTA CAMRY" з державним реєстраційним знаком НОМЕР_2 , повіз їх в напрямку державного кордону України з республікою білорусь, а саме до с. Єльне, Сарненського району Рівненської області, для подальшого їх незаконного переправлення через державний кордон України у вказаній області. 
Рухаючись до встановленого місця, перебуваючи в автомобілі ОСОБА_6 надав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 інформацію (поради і вказівки) щодо маршруту руху до державного кордону України, вказав, що незаконний перехід державного кордону України буде здійснюватися поза пунктом пропуску, місце передачі грошових коштів за незаконне переправлення їх через державний кордон України, а саме на території АЗС "Журавлина", що в селище Маневичі Камінь-Каширського району, де їх очікував Особа 2, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Також ОСОБА_6 надав вказівку вказаним особам, що при здійсненні незаконного перетину кордону виконувати всі вказівки та поради Особи 1, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, який безпосередньо буде контролювати їх рух в напрямку ділянки державного кордону України з республікою білорусь. 
Водночас, 24.05.2025 близько 03.40 год. автомобіль ОСОБА_6 , "TOYOTA CAMRY" з державним реєстраційним знаком НОМЕР_2 під час руху в напрямку Рівненської області зупинено працівниками поліції на автодорозі "М07", сполученням "Ковель-Київ", в межах населеного пункту с. Озерне, Ковельського району Волинської області, за географічними координатами - 51.2468716, 25.1778786, де в салоні вказаного автомобіля, окрім ОСОБА_6 , виявлені пасажири ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України.
Таким чином своїми умисними, протиправними діями, що виразились усприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, організованою групою, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.
Під час підготовчого судового провадження 12 лютого 2026 року між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12025030570000123, та обвинуваченим  ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої  ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій  ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання – щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та інших обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, якими є передача 06.02.2026 на спеціальний рахунок військової частини НОМЕР_3 для збору коштів на підтримку Збройних Сил України в сумі 400 000,00 гривень, як благодійну допомогу для забезпечення обороноздатності України, а також те що обвинувачений ОСОБА_7 є особою молодого віку.
ОСОБА_7 позитивно характеризується по місцю проживання, займається волонтерською діяльністю, сприяв притягненню інших співучасників до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України - не встановлено.
Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести  ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 332 КК України з застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді штрафу розміром 21 000 (двадцять одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 357 000 (триста п`ятдесят сім тисяч) гривень з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з перевезенням пасажирів строком на три роки, без конфіскації майна.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що  ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Угоду про визнання винуватості укладено під час підготовчого судового провадження, узгоджена сторонами міра покарання з застосуванням ст. 69 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. 
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений  ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений  ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з однієї сторони та обвинуваченим  ОСОБА_7 з іншоїі призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Питання про речові докази та майно на яке накладено арешт вирішити окремо, після дослідження зазначених питань, оскільки вони під час розгляду зазначеної угоди про визнання винуватості судом не досліджувалось і можуть мати доказове значення при подальшому судовому провадженні відносно інших обвинувачених.
Слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в закону силу.
Керуючись ст.ст. 110, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 лютого 2026 року, укладену між заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншоїв кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025030570000123 від 10 квітня 2025 року.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та з застосуванням положень ст. 69 КК України, призначити йому покарання у виді штрафу розміром 21 000 (двадцять одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 357 000 (триста п`ятдесят сім тисяч) гривень з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з перевезенням пасажирів строком на три роки, без конфіскації майна.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в закону силу з обов`язками зазначеними в ухвалі суду про продовження вказаного запобіжного заходу від 05.02.2026, але не більш як на строк до 05.04.2026.
На вирок може бути подана з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Маневицького районного суду 
Волинської області ОСОБА_1