РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/23596/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Товариства з обмеженою відповідальністю «САРНИ ТРАК СЕРВІС» 	
до	Рівненської митниці 	
 	про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -	

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САРНИ ТРАК СЕРВІС» звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2025/000114; визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА204000/2025/000061/2 від 08.12.2025.
Ухвалою суду від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 05.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
За змістом позовної заяви та відповіді на відзив, вимоги ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» ґрунтуються на тому, що за наявності усіх необхідних документів, позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів – автозапчастин. При визначенні митної вартості, декларантом обрано перший метод – за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом – резервним. Внаслідок цього, було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. Просить позов задовольнити повністю.
Згідно з відзивом на позовну заяву Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах неточностей та розбіжностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, вказано про надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Сторона відповідача вважає, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Ствердила, що митну вартість імпортованого товару було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. Для визначення митної вартості використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби. За наведеного сторона відповідача зауважила, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
08.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «САРНИ ТРАК СЕРВІС» (Україна), як покупцем, та NINGBO JIANGDONG TIANYE RIGGING CO., LTD (Китай) (далі - NINGBO), як продавцем, укладено контракт №08072025, згідно з умовами якого (п.1.1.) NINGBO зобов`язується у порядку та на умовах визначених контрактом поставляти та передавати у власність ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» товар, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість і ціни товару встановлюються в комерційних інвойсах на поставку товару, які є невід`ємною частиною контракту (п.1.2.).
Відповідно до п.2.1. контракту, загальна вартість товару, який підлягає поставці за цим контрактом, міститься в комерційних інвойсах, які невід`ємною частиною контракту. Валюта контракту - долар США. Валюта платежу - долар США (п.2.2.). Ціна за партію і одиницю товару міститься в комерційних інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту (п.2.3.). Ціни товару визначаються сторонами на умовах поставки FOB (Інкотермс 2020) (п.2.4.).
Згідно з п.3.1. контракту, продавець здійснює поставку товару на умовах поставки FOB - NINGBO/CHINA. Teрмін поставки - 180 днів після попередньої оплати вартості товару покупцем в розмірі 30% вартості товару згідно проформи інвойсу.
Покупець здійснює попередню оплату партії товару в розмірі 30% вартості товару згідно проформи-інвойсу. Решту суми, 70% вартості товару, покупець сплачує перед завантаженням товару продавцем в порту згідно комерційного інвойсу (п.4.1.).
ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» 08.07.2025 отримав від NINGBO прайс-лист та проформу-інвойс №TY25150 від 08.07.2025, якими попередньо погоджено перелік (асортимент) товарів на загальну вартість 12548,70 доларів США. Міститься інформація про умови оплати (30% передоплати та 70% перед завантаженням товару продавцем в порту, що відповідає п.4.1 контракту).
16.07.2025 позивач сплатив суму погодженої передоплати на адресу NINGBO в розмірі 3764,61 доларів США (30%), що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №10 від 16.07.2025.
26.08.2025 ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» сплатило для NINGBO 8784,09 доларів США (70%), що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №11 від 26.08.2025.
В подальшому, складено комерційний інвойс №TY25150 від 11.09.2025 відповідно до якого країною походження товару є Китай, всього товарів на загальну вартість 12548,70 доларів США; відправлення: морем з Нінбо, Китай до Гданськ, Польща.
Факт відвантаження товару NINGBO на адресу ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» підтверджується комерційним інвойсом NTY25150 від 11.09.2025 та пакувальним листом від 11.09.2025 до комерційного інвойсу.
Так, згідно з пакувальним листом до комерційного інвойсу №TY25150 від 11.09.2025 вантажовідправником NINGBO передано на умовах контракту №08072025 від 08.07.2025 вантажоотримувачу ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» автозапчастини в кількості 4674 одиниць, вагою брутто 7256 кг, нетто 7088 кг, об`ємом 14,17 куб.м.
19.09.2025 NINGBO було подано експортну митну декларацію №310120250515772018 про відправлення в Україну для ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» на умовах FOB-Ningbo згідно комерційного інвойсу №TY25150 від 11.09.2025, товар вагою брутто 7256 кг, нетто 7088 кг.
Країною походження товару є Китай, що підтверджується сертифікатом походження №C256880316130066 від 04.11.2025, засвідченим Китайською радою зі сприяння міжнародній торгівлі (Нінбо).
ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» на підставі договору №2404-23-2 від 24.04.2023 за рахунок ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» організувало транспортно-експедиторське обслуговування та перевезення вантажу за маршрутом: морський торговий порт Ningbo (Китай) - морський торговий порт Гданськ (Польща).
25.09.2025 вантаж (14 піддонів: 7256 кг об`ємом 14,17 куб.м.) прийнято до перевезення морським транспортом в порту Ningbo (Китай), що підтверджується коносаментом №EGLV143566526612D (контейнер EITU1742456).
Автоперевезення вантажу здійснювалось відповідно до CMR №482167 від 25.11.2025.
25.11.2025 ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» надав для оплати рахунок №4698177 на суму 83411,08 грн за договором про транспортно-експедиторське обслуговування №2404-23-2 від 24.04.2023, згідно з яким надано ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» послуги перевезення вантажу (контейнер EITU1742456):
морське перевезення вантажу за межами державного кордону України – 33530,53 грн;
міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України – 16044,98 грн;
транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України – 8494,00 грн;
міжнародне автоперевезення по території України – 24067,47 грн;
експедиторська винагорода – 1061,75 грн.
Відповідно до довідки №482167 від 25.11.2025 транспортні витрати по перевезенню вантажу становлять:
морське перевезення вантажу за межами державного кордону України по коносаменту №EGLV143566526612D по маршруту: морський торговий порт Ningbo, China - морський торговий порт Гданськ, Польща – 33530,35 грн;
міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України: Гданськ, Польща - ПП Рава-Руська, Україна – 16044,98 грн;
міжнародне автоперевезення по території України: ПП Рава-Руська, Україна - Сарни, Україна – 24067,47 грн;
транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України (в т.ч. навантажувально-розвантажувальні роботи) – 8494,00 грн.
Страхування вантажу не проводилось.
Судом встановлено, що всього витрати на транспортування, які включаються до митної вартості становлять 58069,51 грн (морське перевезення 33530,35 грн; міжнародне автоперевезення до ПП Рава-Руська 16044,98 грн; транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України 8494,00 грн).
05.12.2025 з метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України, позивачем до Рівненської митниці подано митну декларацію №25UA20406000995705.
Декларантом обрано перший метод визначення митної вартості – за ціною договору. Товар заявлено на комерційних умовах поставки FOB Ningbo.
Митну вартість товару заявлено в загальному розмірі 587421,36 грн, з яких ціна товару 12548,70 доларів США (529351,85 грн) та витрати на транспортування 58069,51 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом були подані до митниці наступні документи: пакувальний лист №TY25150 від 11.09.2025; рахунок-проформа №TY25150 від 08.07.2025; комерційний інвойс №TY25150 від 11.09.2025; коносамент №EGLV143566526612D від 25.09.2025; автотранспортна накладна (CMR) №482167 від 25.11.2025; платіжне доручення в іноземній валюті №10 від 16.07.2025; платіжне доручення в іноземній валюті №11 від 26.08.2025; рахунок на оплату послуг перевезення №4698177 від 25.11.2025; довідка про транспортні витрати №482167 від 25.11.2025; прайс-лист виробника товару №ТY25150 від 08.07.2025; зовнішньо-економічний договір (контракт) №08072025 від 08.07.2025; договір про транспортно-експедиторське обслуговування №2404-23-2 від 24.04.2023; експортна митна декларація №310120250515772018 від 19.09.2025.
Відповідачем відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів та винесено Картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2025/000114 із зазначенням таких причин: «Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 08.12.2025 №UА204000/2025/000061/2 відповідно до вимог Розділу ІІІ (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ ІІІ (статті 49-66), статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12)».
Так, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 08.12.2025 №UА204000/2025/000061/2, відповідно до якого митну вартість товару скориговано за другорядним резервним методом (6).
Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:
«І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 року;
2) подані до митного оформлення документи містять неточності:
наданий прайс-лист від 08.07.2025 №TY25150 не може бути взятий до уваги, як документ, що підтверджує вартість товару, так як не містить повного переліку асортименту товару та виданий обмеженому колу покупців, а саме ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС», при цьому термін дії прайс-листа на самому документі не зазначений;
відповідно до пункту 1.2 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.04.2025 №2404-23-2 «під кожне перевезення сторони укладають окрему заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження….», однак така заявка до митного оформлення не надана;
надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.11.2025 №4698177. В рахунку на оплату зазначені витрати під пунктом 3 «експедиторська винагорода», при цьому витрати не включені до числового значення митної вартості товару;
копія митної декларації країни відправлення від 19.09.2025 №310120250515772018 не містить відміток митної адміністрації країни відправлення.
ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів №№ 1, 3, 5, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом:
Товар №1 – МД від 11.11.2025 №25UA500080012422U2 – 5,79 дол.США/кг;
Товар №3 – МД від 01.12.2024 №25UA408020043704U7 – 2,34 дол.США/кг;
Товар №5 – МД від 17.11.2024 №25UA110130021938U0 – 2,51 дол.США/кг.
ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) банківські платіжні документи, що підтверджують вартість транспортно– експедиторського обслуговування (за наявності) та які можливо ідентифікувати з товаром, що декларується; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс–листи) виробника товару для загального кола покупців; 5) заявку до Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.04.2025 №2404-23-2.
У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларанта повідомлено про право за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів (статі 59 – 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Митну вартість товару №1 визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом – МД від 11.11.2025 №25UA500080012422U2 – 5,79 дол.США/кг;
Числове значення митної вартості товару №1 у валюті рахунку становить 34213,11 дол.США (5,79 дол.США/кг * 5909 кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1443238,9896 дол.США (34213,11 дол.США * 42,1838 грн/дол.США);
Митну вартість товару №3 визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом – МД від 01.12.2024 №25UA408020043704U7 – 2,34 дол.США/кг;
Числове значення митної вартості товару №3 у валюті рахунку становить 456,3 дол.США (2,34 дол.США/кг * 195 кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 19248,4679 дол.США (456,3 дол.США * 42,1838 грн/дол.США);
Митну вартість товару №5 визначено на підставі інформації щодо митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом – МД від 17.11.2024 №25UA110130021938U0 – 2,51 дол.США/кг;
Числове значення митної вартості товару №5 у валюті рахунку становить 753,00 дол.США (2,51 дол.США/кг * 300 кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 31764,4014 дол.США (753,00 дол.США * 42,1838 грн/дол.США)».
Випуск у вільний обіг товарів здійснено за МД від 09.12.2025 №25UA204060010001U1, сума додатково нарахованих митних платежів внаслідок коригування митної вартості товару становить 273867,64 грн.
Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно частини першої до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. А згідно з частиною другою цієї статті, у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
За правилами частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу Україниу разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.
Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Частиною першою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:
- або надані декларантом документи містять розбіжності,
- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,
- або наявні ознаки підробки.
Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:
- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
- невірно проведений розрахунок митної вартості;
- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;
- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Як встановлено судом, у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем здійснено ряд зауважень щодо поданих документів. 
Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать на користь висновку про необґрунтованість такого рішення відповідача, з огляду на наступне.
З приводу зауваження у спірному рішенні, що наданий прайс-лист від 08.07.2025 №TY25150 не може бути взятий до уваги, як документ, що підтверджує вартість товару, так як не містить повного переліку асортименту товару та виданий обмеженому колу покупців, а саме ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС», при цьому термін дії прайс-листа на самому документі не зазначений, суд вказує таке.
Прайс-лист №TY25150 від 08.07.2025 не є комерційним документом, що підтверджує вартість товару, який реалізується продавцем відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) №08072025 від 08.07.2025, даний документ являється лише комерційною пропозицією від продавця. 
При цьому, приписами законодавства не визначено вимог до форми та змісту таких документів, як прайс-лист. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (повного переліку асортименту), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів. 
Суд звертає увагу, що обмежене коло отримувачів не впливає на достовірність зазначених у документі цін. Відсутність зазначеного строку дії прайс-листа також не є підставою для відмови в його врахуванні, оскільки чинне законодавство не висуває обов`язкової вимоги щодо зазначення такого строку. Крім того, дата складання документа (08.07.2025) дозволяє однозначно визначити період його актуальності станом на момент укладення контракту №08072025 від 08.07.2025.
Отже, вказане не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості товару, оскільки митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість відомостей прайс-листа, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Щодо зауважень про те, що відповідно до пункту 1.2 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 24.04.2025 №2404-23-2 «під кожне перевезення сторони укладають окрему заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження», однак така заявка до митного оформлення не надана.
Судом встановлено, що умовами договору про транспортно-експедиторське обслуговування №2404-23-2 від 24.04.2023, зокрема пунктом 1.2, сторонами дійсно погоджено, що «під кожне перевезення сторони укладають окрему заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування. Заявка подається за два тижні до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення».
При цьому, суд зауважує, що у цьому ж пункті договору, сторонами обумовлено, що «при відсутності заявки умови перевезення, послуги, вартість, дані про вантаж, тощо, визначаються транспортними документами, накладними, рахунками сторін за цим Договором».
В даному випадку перевезення вантажу визначеного комерційним інвойсом №TY25150 від 11.09.2025, здійснювалось ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» без укладання заявки на перевезення, на підставі рахунку №4698177, згідно з яким надано ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» послуги перевезення вантажу (контейнер EITU1742456), як і передбачено договором №2404-23-2 від 24.04.2023.
Крім того, заявка на перевезення сама по собі не є документом, який підтверджує митну вартість товару, оскільки не містить інформації, що є необхідною для здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів. Заявка сама по собі містить загальну інформацію, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування по перевезенню вантажу (найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження та інше) та не впливає на митну вартість товару.
Отже, зауваження відповідача про те, що відсутність заявки на перевезення вантажу згідно з договором №2404-23-2 від 24.04.2023 перешкоджає контролю митної вартості імпортованого товару, є таким, що не відповідає дійсності.
Інформацію щодо вартості перевезення вантажу за межами державного кордону містить довідка ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» про транспортні витрати №482167 від 25.11.2025 та рахунок №4698177 від 25.11.2025, які надавались до митної декларації №25UA204060009957U5.
Довідкою про транспортні витрати №482167 від 25.11.2025 та рахунком №4698177 від 25.11.2025 визначено вартість транспортних витрат до кордону України, яка становить 58069,51 грн, що і включено до митної вартості товарів. 
Судом встановлено, що всього витрати на транспортування, які включаються до митної вартості становлять 58069,51 грн (морське перевезення 33530,35 грн; міжнародне автоперевезення до ПП Рава-Руська 16044,98 грн; транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України 8494,00 грн).
Тобто, позивачем було надано необхідні документи, передбачені пунктом 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують понесені витрати на транспортування товарів, які були включені до митної вартості товарів.
Отже, позивачем заявлено повні та точні відомості щодо витрат на транспортування, що підтверджується документально належними та необхідними документами.
Щодо зауважень стосовно того, що надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг №4698177 від 25.11.2025, в якому зазначені витрати під пунктом 3 «експедиторська винагорода», при цьому витрати не включені до числового значення митної вартості товару.
Як встановлено судом, до митної вартості товару включені витрати на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України в сумі 58069,51 грн, а саме: морське перевезення 33530,35 грн; міжнародне автоперевезення до ПП Рава-Руська 16044,98 грн; транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України 8494,00 грн. Зазначені витрати безпосередньо пов`язані з транспортуванням вантажу, здійснені до моменту перетину митного кордону України та відповідають переліку витрат, визначених частиною 10 статті 58 Митного кодексу України.
Окремим рядком у рахунку №4698177 від 25.11.2025 зазначена експедиторська винагорода у сумі 1061,75 грн, яка є оплатою послуг експедитора за організаційні та посередницькі дії.
Позивач вказує, що експедиторська винагорода в сумі 1061,75 грн (в т.ч. ПДВ 20%) сплачена за послуги, що надавалися експедитором на території України, що підтверджується її окремим відображенням у первинних документах та оподаткуванням ПДВ за ставкою 20%.
З огляду на те, що складовою митної вартості є витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, включення до митної вартості товарів експедиторської винагороди буде суперечити пункту 5 частини 10 статті 58 Митного Кодексу України. 
Отже, розрахунок митної вартості було здійснено відповідно до фактичних витрат, що прямо стосуються транспортування товару до кордону та підпадають під перелік, визначений чинним законодавством України.
Таким чином, декларантом було заявлено до митного оформлення саме 58069,51 грн, що жодним чином не призвело до заниження розміру транспортних витрат та не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.
Також відповідач у рішенні про коригування митної вартості зазначив, що копія митної декларації країни відправлення від 19.09.2025 №310120250515772018 не містить відміток митної адміністрації країни відправлення.
Суд зазначає, що декларант не має жодного відношення до питання реєстрації (оформлення) митної декларації країни походження, відповідно не може відповідати за наявність чи відсутність відміток митниці відправлення.
Разом з тим, в експортній митній декларації країни відправлення наявні дані про продавця та покупця, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в митній декларації та поданих позивачем до митного оформлення документах. Таким чином, є можливість ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партією товару, що оцінюється.
Суд звертає увагу сторін, що митна декларація країни відправлення не передбачена частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, як документ, що підтверджує митну вартість.
Отже, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.
Тому, суд приходить до висновку, що зазначена митним органом така підстава жодним чином не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.
У сукупності вищенаведеного суд дійшов висновку, що зазначені в рішенні про коригування митної вартості зауваження не є неточностями чи розбіжностями, а тому не вливають на числові значення митної вартості, а також не спростовують реальну вартість імпортованого товару.
Суд звертає увагу, що в силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Судом достеменно встановлено, що декларант позивача надав відповідачу усі, передбачені частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Контракт, рахунки-фактури (інвойси) не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну.
Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товарів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (статтею 53) заборонено.
В основу оскаржуваного рішення покладено також ту обставину, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів №№ 1, 3, 5, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом: товар №1 – МД від 11.11.2025 №25UA500080012422U2 – 5,79 дол.США/кг; товар №3 – МД від 01.12.2024 №25UA408020043704U7 – 2,34 дол.США/кг; товар №5 – МД від 17.11.2024 №25UA110130021938U0 – 2,51 дол.США/кг.
Слід зауважити, що вказані МД не долучено відповідачем до відзиву, а отже немає можливості встановити, який саме товар розмитнювався, з якими характеристиками, яким обсягом (кількістю), а також на яких саме умовах.
Прирівнювання цін товарів різних виробників, різного матеріалу і призначення ні за яких умов не може вважатися обґрунтованим та підставним, як і ціни різних постачальників, з різних куточків світу, що мають різні умови поставки.
Крім того, у рішенні про коригування митної вартості, крім номеру та дат МД, які були взяті за основу для визначення митної вартості товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов та зазначити конкретну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.
Разом з тим, на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер МД, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.
За наведеного, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача не відповідає ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.
Отже, вищенаведене не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів та прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також коригування митної вартості товарів.
З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом його митну вартість за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості і похідного від нього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації.
Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
З даного приводу суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальні формулювання щодо неможливості їх почергового використання.
Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.
За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.
З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є такими, що не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом їх скасування.
За наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6056,00 грн відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції. 
Також, відповідно до положень пункту першого частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем понесені витрати за письмовий офіційний переклад письмових доказів з англійської та китайської мов на українську.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
Судом встановлено, що ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» понесло витрати за здійснення перекладу доказів по справі, здійсненого ПП «Альфа Переклад» в сумі 4675,50 грн, що підтверджується актом наданих послуг №254 від 18.12.2025 та рахунком на оплату №256 від 18.12.2025.
Таким чином, на користь позивача також підлягають стягненню витрати, пов`язані з залученням перекладача в розмірі 4675,50 грн. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САРНИ ТРАК СЕРВІС» до Рівненської митниці – задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UА204000/2025/000061/2 від 08.12.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204060/2025/000114.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САРНИ ТРАК СЕРВІС» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6056,00 грн та витрати, пов`язані з залученням перекладача в розмірі 4675,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 17 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «САРНИ ТРАК СЕРВІС» (вул. Варшавська, буд. 6Г, м. Сарни, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34504, ЄДРПОУ/РНОКПП 42702563) 
Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370) 

Суддя       Н.В. Друзенко