Справа № 606/238/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 12026211080000034, внесеного 09.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кровинка Теребовлянського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, одруженої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області від 10.12.2025 №457 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яку він займає на даний час.
Наказом начальника ГУНП в Тернопільській області від 05.02.2026 №40 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яку він займає на даний час.
Так, згідно книги нарядів відділення поліції № 3, 08.02.2026 старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_7 заступили на добове чергування в складі групи реагування патрульної поліції ВП №3 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.
Близько 10 год. 08.02.2026 старший сержант поліції ОСОБА_5 та старший сержант поліції ОСОБА_7 зупинили водія транспортного засобу марки «Renault» моделі «MEGANE» р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_3 , яка, рухаючись по автодорозі М19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в межах м. Теребовля Тернопільського району, здійснювала керування даним транспортним засобом, порушивши підпункт “в” пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, що зобов`язують водія на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними. Після зупинки ОСОБА_3 працівниками поліції було встановлено, що остання здійснює перевезення двадцяти скляних пляшок спиртосуміші, на яких немає марок акцизного податку встановленого зразка.
Після цього 08.02.2026 близько 10 год. 05 хв. у ОСОБА_3 , яка перебувала на автодорозі М19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» в межах м.Теребовля Тернопільського району, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання неправомірної вигоди поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_5 , та поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 за не вчинення ними дій із використанням службового становища, а саме за не винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та не складання протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 164-5 КУпАП.
Реалізуючи свій злочинний намір, до оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів, 08.02.2026 близько 10:05 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на місці зупинки, на автодорозі МІ9 «Доманове-Ковель-Чернівці- Тереблече» в межах м. Теребовля Тернопільського району, маючи намір уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 164-5 КУпАП, незважаючи на неодноразове попередження працівника поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію надати неправомірну вигоду, пропонувала поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшому сержанту поліції ОСОБА_5 та старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , які є службовими особами, що виконують організаційно-розпорядчі функції в частині прийняття рішень, що мають юридичне значення та тягнуть за собою юридичні наслідки, неправомірну вигоду в сумі 10 000 гривень з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 164-5 КУпАП, а саме за невинесення постанови про накладення адміністративного стягнення та не складання протоколу про адміністративне правопорушення.
За вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП, поліцейським СРПП ВП №3 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, серія ЕНА №6631312, а також поліцейським СРПП ВП №3 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД №783701 за ч.1 ст. 164-5 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялася.
Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винна у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої згідно статті 66 КК України є щире каяття.
Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом враховується, особа винної, її вік, стан здоров`я, а також те, що така, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, її поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.
Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Речові докази у провадженні: відеозаписи із назвою: export-9cxv9.mp4 та export-24z5b.mp4, які знаходяться на оптичному диску DVD-R та зберігаються при матеріалах кримінального провадження 120262110800000347 від 09.02.2026 - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1