ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2026  	Справа №607/963/26 Провадження №1-кп/607/1124/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025211060000320 від 26.10.2025 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорткова Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , 

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2025 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області по справі №607/10038/25, яка набрала законної сили 18 вересня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 18 вересня 2025 року постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області по справі №607/10038/25, яка набрала законної сили 18 вересня 2025 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишили без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2025 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП без змін. В подальшому, ОСОБА_3 , який достовірно знав про те, що вищезазначеними постановами він позбавлений права керування транспортними засобами, усвідомлюючи, що протягом вищезгаданого строку він позбавлений права керування транспортними засобами, виник протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, з метою невиконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2025 року у справі №607/10038/25, що набрали законної сили, маючи реальну можливість її виконати, 25 жовтня 2025 року близько 15:00 год. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», моделі «110307», з номерним знаком НОМЕР_1 у населеному пункті селище Велика Березовиця, по вул. Національного Відродження Тернопільського району, Тернопільської області. 
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно все відбувалося так, як описано в обвинувальному акті, йому не було відомо, що за дане діяння він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності та змушений був керувати транспортним засобом для того, щоб відвезти свого родича по його потребах. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати та призначаючи йому за даним кримінальним правопорушенням покарання обмежитись мінімальним штрафом, обіцяє в подальшому подібного не вчиняти.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. 
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
Тому суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером, позитивно характеризується по місцю проживання, не судимий, думку державного обвинувача з приводу виду покарання, яка висловлена в судових дебатах, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.
Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень у майбутньому.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя	ОСОБА_1