ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/2890/26 
Пров. №3/766/1476/26 
25.03.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді: Рябцевої М.С., 
за участю секретаря: Перелигіної А.С.,
прокурора: Осауленко О.С.,
захисника: Рукавець О.В. (в режимі відеоконференції)
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ( в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівська область, Радехівський район, с. Стоянів, громадянство: України, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , командира НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України, майор, ІПН: НОМЕР_3 ,
-за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП), -
в с т а н о в и в:
1) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення а саме підписання та подання рапорту, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь в бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 березня по 31 березня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.04.2025 №395-ОД «Про виплату додаткової винагороди за березень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у квітні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду (бойові) в розмірі 54838, 71 грн. як такому, що 17 днів брав безпосередню участь у бойових діях або здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, а також додаткову винагороду, як такому, що виконував (спеціальні) завдання. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
2) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та прийняв рішення, а саме 03.04.2025 підписав і подав рапорт, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь в бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 березня по 31 березня 2025 року, у тому числі стосовно своєї близької особи - тестя матроса ОСОБА_2 , водія господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.04.2025 №395-ОД «Про виплату додаткової винагороди за березень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у квітні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду (бойові) в розмірі 54838, 71 грн. як такому, що 17 днів брав безпосередню участь у бойових діях або здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, а також додаткову винагороду, як такому, що виконував (спеціальні) завдання.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 статті 172-7 КУпАП як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .
3) Майор ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення а саме підписання та подання рапорту від 03.05.2025, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 30 квітня 2025 року та додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь в бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 по 30 квітня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.05.2025 №498-ОД «Про виплату додаткової винагороди за квітень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у травні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 16000 грн. як такому, що 10 діб виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та додаткову винагороду (бойові) в розмірі 53333, 33 грн. як такому, що 16 днів брав безпосередню участь у бойових діях або здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, а також додаткову винагороду, як такому, що виконував (спеціальні) завдання.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
4) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та прийняв рішення, а саме 03.05.2025 підписав і подав рапорт, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 30 квітня 2025 року та додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь в бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час ведення бойових (спеціальних) дій з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 01 по 30 квітня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.05.2025 №498-ОД «Про виплату додаткової винагороди за квітень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у травні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 16000 грн. як такому, що 10 діб виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та додаткову винагороду (бойові) в розмірі 53333, 33 грн. як такому, що 16 днів брав безпосередню участь у бойових діях або здійснював заходи, необхідні для забезпечення оборони України, а також додаткову винагороду, як такому, що виконував (спеціальні) завдання. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 статті 172-7 КУпАП як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .
5) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення а саме підписання та подання рапорту, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 31 травня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2025 №664-ОД «Про виплату додаткової винагороди за травень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у червні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 28064,52 грн. як такому, що 29 діб виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
6) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та прийняв рішення, а саме 03.06.2025 підписав і подав рапорт, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 31 травня 2025 року, у тому числі стосовно своєї близької особи - тестя матроса ОСОБА_2 , водія господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2025 №664-ОД «Про виплату додаткової винагороди за травень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у червні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 28064,52 грн. як такому, що 29 діб виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 статті 172-7 КУпАП як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .
7) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення а саме підписання та подання рапорту 03.07.2025, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 30 червня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.07.2025 №800-ОД «Про виплату додаткової винагороди за червень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у липні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. як такому, що 30 діб виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
8) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та прийняв рішення, а саме 03.07.2025 підписав і подав рапорт, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 30 червня 2025 року, у тому числі стосовно своєї близької особи - тестя матроса ОСОБА_2 , водія господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.07.2025 №800-ОД «Про виплату додаткової винагороди за червень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у липні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. як такому, що 30 діб виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 статті 172-7 КУпАП як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .
9) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення а саме підписання та подання рапорту 03.08.2025, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 31 липня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.08.2025 №968-ОД «Про виплату додаткової винагороди за липень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у серпні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. як такому, що 31 добу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
10) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та прийняв рішення, а саме 03.08.2025 підписав і подав рапорт, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 31 липня 2025 року, у тому числі стосовно своєї близької особи - тестя матроса ОСОБА_2 , водія господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.08.2025 №968-ОД «Про виплату додаткової винагороди за липень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у серпні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. як такому, що 31 добу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 статті 172-7 КУпАП як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .
11) Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та не повідомив свого безпосереднього керівника у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення а саме підписання та подання рапорту 03.09.2025, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 31 серпня 2025 року, у тому числі його близькій особі - тестю матросу ОСОБА_2 , водію господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.09.2025 №1193-ОД «Про виплату додаткової винагороди за серпень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у вересні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. як такому, що 31 добу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
12)Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту «г» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не вжив заходів щодо недопущення виникнення конфлікту інтересів та прийняв рішення, а саме 03.09.2025 підписав і подав рапорт, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких заходах за період з 01 по 31 серпня 2025 року, у тому числі стосовно своєї близької особи - тестя матроса ОСОБА_2 , водія господарчого відділення взводу забезпечення 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_4 . Вказаний рапорт став підставою до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.09.2025 №1193-ОД «Про виплату додаткової винагороди за серпень 2025 року», на підставі чого матросу ОСОБА_2 у вересні 2025 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. як такому, що 31 добу виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави. 
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.2 статті 172-7 КУпАП як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказуючи, що ОСОБА_2 є батьком його дружини, про що було відомо командиру бригади ВЧ НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_4 . Зазначав, що повідомляв рапортом командира бригади ОСОБА_5 про наявність конфлікту інтересів, однак останній цей рапорт знищив. Також вказував, що за його наказом виплати ОСОБА_2 нараховані та сплачені не були, він лише підготував рапорт зі списком осіб, які здійснювали бойові завдання, та яким належать виплати відповідно до вимог законодавства. ОСОБА_2 був в цьому списку серед інших осіб, які здійснювали бойові завдання, та йому повинні були нараховані ці виплати згідно з законом. Виплати були нараховані та здійснені правомірно.
Захисник Рукавець О.В. просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не підписував безпосередньо наказ про виплату коштів ОСОБА_2 , тобто рішення про здійснення виплат він не приймав. ОСОБА_1 лише підписав рапорт, який констатував знаходження підлеглого ОСОБА_2 в зоні бойових дій. Крім того, вказував про закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, який потрібно рахувати з дня проведення акту службового розслідування. 
Прокурор в судовому засіданні вважав, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та притягнути останнього до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу з урахуванням правил, визначених ст. 36 КУпАП в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-31/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-32/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-33/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-34/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-35/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-36/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-37/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-38/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-39/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-40/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-41/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №-42/2026 від 04.03.2026 , в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- повідомленням про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією ОСОБА_6 управлінню стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 13.10.2025 року, отриманим 28.10.2025 року;
- рапортом уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції у військовій частині від 29.09.2025;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 01.10.2025 № 4192 “Про призначення службового розслідування”;
- актом службового розслідування; 
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 09.10.2025 № 1365“Про результати службового розслідування”;
- доповіддю про виявлення факту вчинення правопорушення від 01.10.2025;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України (по стройовій частині) від 28.09.2025 №3;
- наказом командира військової частини НОМЕР_5 Міністерства Оборони України від 08.11.2023 №709; 
- наказом командувача військово-морських сил ЗСУ від 14.11.2024 №582;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 04.01.2025 №4;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України (по стройовій частині) від 04.09.2025 №251;
- наказом командира військової частини НОМЕР_6 Міністерства Оборони України (по стройовій частині)від 05.09.2025 №250;
- наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 15.03.2025 №74;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких він зазначив, що він є тестем майора ОСОБА_1 , з яким позаслужбових відносин особливо не підтримує, спілкування носить формальний та обмежений характер;
- посвідченням офіцера;
-військовим квитком; 
- листом ВЧ НОМЕР_2 від 10.11.2025 №11827кп/вих;
- рапортом від 03.04.2025 командиру військової частини НОМЕР_2 за підписом командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 про необхідність виплати додаткової винагороди з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- витягом з наказу від 04.04.2025 № 395-ОД “Про виплату додаткової винагороди за березень 2025 року” з додатком;
- рапортом від 03.05.2025 командиру військової частини НОМЕР_2 за підписом командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 про необхідність виплати додаткової винагороди з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.05.2025 №498-ОД «Про виплату додаткової винагороди за квітень 2025 року»;
- рапортом від 03.06.2025 командиру військової частини НОМЕР_2 за підписом командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 про необхідність виплати додаткової винагороди з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.06.2025 №664-ОД «Про виплату додаткової винагороди за травень 2025 року» з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- рапортом від 03.07.2025 командиру військової частини НОМЕР_2 за підписом командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 про необхідність виплати додаткової винагороди з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.07.2025 №800-ОД «Про виплату додаткової винагороди за червень 2025 року», з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- рапортом від 03.08.2025 командиру військової частини НОМЕР_2 за підписом командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 про необхідність виплати додаткової винагороди з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.08.2025 №968-ОД «Про виплату додаткової винагороди за липень 2025 року», з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- рапортом від 03.09.2025 командиру військової частини НОМЕР_2 за підписом командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 про необхідність виплати додаткової винагороди з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 04.09.2025 №1193-ОД «Про виплату додаткової винагороди за серпень 2025 року», з переліком осіб, які виконували бойові завдання, серед яких міститься « ОСОБА_2 »;
- розрахунком картки ОСОБА_8 ;
- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження;
- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.
Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіхобставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Наказом командира військової частини НОМЕР_5 Міністерства Оборони України від 08.11.2023 №709 (по особовому складу) старшому лейтенанту ОСОБА_1 , начальнику штабу-заступнику командира танкового батальйону ВЧ НОМЕР_2 , присвоєно чергове військове звання офіцерського складу «капітан».
Наказом командувача військово-морських сил ЗСУ від 14.11.2024 №582, капітану ОСОБА_1 , начальнику штабу-заступнику командира танкового батальйону ВЧ НОМЕР_2 , присвоєно чергове військове звання офіцерського складу «майор»;
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 04.01.2025 №4 майора ОСОБА_1 , начальника штабу-заступника командира танкового батальйону, призначено з 04 січня 2025 року на посаду командира НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України (по стройовій частині) від 04.09.2025 №251 майора ОСОБА_1 , командира НОМЕР_1 батальйону берегової оборони, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) від 28 серпня 2025 року №156 на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_6 , визнано таким, що 04 вересня 2025 року справи та посаду здав і вибув до нового місця військової служби. Також вказаним наказом з 04.09.2025 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_6 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_6 Міністерства Оборони України (по стройовій частині)від 05.09.2025 №250 майора ОСОБА_1 , офіцера резерву 1 взводу офіцерського складу ВЧ НОМЕР_6 , призначеного наказом Начальника Генерального штабу ЗСУ (по особовому складу) від 30.08.2025 №879 на посаду командира стрілецького батальйону до ВЧ НОМЕР_8 , з 06.09.2025 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом № 1700-VII вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно до частини 1 статті 65-1 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), затвердженого Законом України № 548-ХІV від 24.03.1999, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Відповідно до вимог статей 3, 11, 12, 16, згаданого Статуту та статей 2, 3, 6 наведеного Закону, майор ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової служби за призовом – державним службовцем, який уповноважений на виконання функцій держави. При цьому, він зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, сумлінно вивчати військову справу, виконувати накази командирів (начальників), бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. 
Розділом 2 «Загальних обов`язків командирів (начальників)» Статуту визначено загальні обов`язки командира батальйону.
Також згідно пункту 12 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Отже, майор ОСОБА_1 , відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді командира 3 батальйону берегової оборони ВЧ НОМЕР_2 , є військовою посадовою особою Збройних Сил України та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальним конфліктом інтересів визначено суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес—будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Пунктом 3 статті 1 Закону «України «Про запобігання корупції», визначено, що близькі особи—члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 08.10.2016 Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області укладено шлюб (свідоцтво НОМЕР_9 ) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, ОСОБА_2 є тестем ОСОБА_11 , а отже близькою особою в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 15.03.2025 №74, матроса за призовом по мобілізації ОСОБА_2 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 11 березня 2025 року №522-РС на вакантну посаду водія господарчого відділення взводу забезпечення НОМЕР_1 батальйону берегової оборони, який прибув в район виконання бойових завдань на території України в складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », із військової частини НОМЕР_10 , АДРЕСА_3 , 31 березня 2025 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на речове і грошове забезпечення, і визнано таким, що 15.03.2025 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків шпк “матрос”.
Тобто, з 15.03.2025 ОСОБА_2 було призначено в пряме підпорядкування ОСОБА_11 .
Згідно з абзацами 9, 12 та 13 частини 1 статті 1 Закону № 1700 – VІІ визначено, що:
- потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;
- приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;
- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ВССУ) від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», розглядаючи питання щодо наявності конфлікту інтересів слід звертати увагу на таке.
Беручи до уваги диспозиції статті 1727 КУпАП та пункту 2 примітки до цієї статті, можемо констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:
- у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 1727 КУпАП);
- у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 1727 КУпАП).
Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:
1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;
2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;
3) наявність повноважень на прийняття рішення;
4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. 
Під час перебування на посаді командира 3 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 у ОСОБА_1 наявні службові повноваження, які у даному випадку мають дискреційний характер.
Так, процедура прийняття рішення про стимулювання (нарахування премій, встановлення надбавок) складається з двох етапів - оцінка роботи кожного працівника (військовослужбовця) за вказаними критеріями та визначення того чи іншого конкретного розміру премії, надбавки відповідному працівнику за результатами проведеної оцінки. 
Існування таких правил стимулювання свідчить про дискреційність повноважень керівника при вирішенні питань щодо преміювання. 
Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді визначають :
дискреційні повноваження – це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.
Методологія проведення антикорупційної експертизи, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи»:
дискреційні повноваження – це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно - правовим актом, проектом нормативно - правового акту.
Ознаки дискреційних повноважень, які, зокрема:
- дають змогу на власний розсуд оцінювати певний юридичний факт, а також обирати одну з декількох можливих форм реагування на нього;
- надають можливість на власний розсуд обирати міру публічно - правового впливу щодо фізичних та юридичних осіб, його вид, розмір, спосіб реалізації;
- дають змогу особі обрати форму реалізації своїх повноважень;
- наділяють особу правом повністю або частково визначати порядок здійснення юридично значущих дій, у тому числі строк та послідовність їх здійснення.
Науковий висновок щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією, підготовлений 01.03.2018 за дорученням Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти – у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь - ким.
Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).
Оскільки у ОСОБА_1 під час прийняття рішення та вчинення дій по підписанню відповідного рапорту наявний конфлікт інтересів, зумовлений родинними відносинами до особи щодо якої приймається рішення, які становлять загрозу реально спричинити неналежний вплив на виконання цією службовою особою своїх службових повноважень. При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень. Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес, а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу, Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України.
Вказані дії з явним приватним інтересом, що вплинуло на об`єктивність і неупередженість прийнятого рішення із вчиненням умисних дій під час виконання повноважень щодо неповідомлення про такий конфлікт інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1700 – VІІ особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
При цьому, у методичних рекомендаціях Національного агентства з питань запобігання корупції від 21.10.2022 (чинна редакція) № 13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції», зазначено обов`язки у зв`язку з наявністю конфлікту інтересів, а також визначено відповідний алгоритм дій у випадку виникнення конфлікту інтересів.
Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду. Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, ставити їх під сумнів жодних підстав немає. 
Щодо посилання сторони захисту щодо того, що ОСОБА_1 не приймав рішення та не підписував наказ про виплату винагороди, суд відхиляє, оскільки як встановлено та не заперечується учасниками процесу ОСОБА_1 особисто підписав рапорт щодо необхідності призначення цих виплат близькій особі для його скерування командиру військової частини НОМЕР_2 . В подальшому цей рапорт став підставою для винесення наказу командиру про виплату додаткової винагороди, що вказує про вчинення дій та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Посилання сторони захисту щодо здійснення письмового повідомлення ОСОБА_1 командира ОСОБА_4 про наявність у нього конфлікту інтересів через підпорядкування близького родича, яке в подальшому було знищено командиром ОСОБА_4 , суд відхиляє, оскільки належних та допустимих доказів зазначеній обставині надано в судовому засіданні не було. 
Щодо спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності:
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.
Частиною 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону варто наголосити, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією, є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особами (посадовою особою чи органом державної влади). При цьому складання протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією – є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення – це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).
Крім того, відповідно, висновку викладеному у постанові КАС ВС від 28 лютого 2019 року у справі 149/2498/17, початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.
Разом з тим, у протоколах про адміністративне правопорушення від 04.03.2026 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що часом виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу.
Суд не погоджується з таким твердженням, виходячи з наступного:
Датою виявлення адміністративного правопорушення слід вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення в діях особи, здійснюючи в розумні строки перевірку отриманої інформації щодо особи, відносно якої здійснюється така перевірка.
Уповноважена особа складає протокол після того як матиме достатньо фактичних даних для висновку про наявність у діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, а тому саме момент встановлення всіх ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення і є моментом виявлення правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було отримано 28.10.2025 року повідомлення про адміністративне правопорушення, пов`язаним з корупцією щодо ОСОБА_1 від військової частини НОМЕР_2 , а тому саме починаючи з зазначеної дати - уповноважений орган мав об`єктивну можливість скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення і саме з цієї дати, на думку суду, слід відліковувати початок строку для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Тому, вказаний строк притягнення до адміністративної відповідальності наразі не вийшов.
Відповідно до частини 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Статтєю 68 Конституції України закріплено принцип відповідно до якого “Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності”
У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер та обставини вчинених правопорушень, суспільну небезпечність діяння, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення не притягувався, суд вважає за необхідне з рахуванням вимог ст. 36 КУпАП, накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно дост. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір`з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 40-1, 172-6, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 45, п. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», суд, -
п о с т а н о в и в:
Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП за №№ 766/2896/26, 766/2905/26, 766/2891/26, 766/2892/26, 766/2893/26,766/2894/26, 766/2898/26, 766/2897/26, 766/2902/26, 766/2904/26, 766/2900/26, 766/2890/26 присвоївши адміністративним матеріалам № 766/2890/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
(Номер рахунку (IBAN): UA668999980313010106000021451, ОдержувачГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесяти п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя	М. С. Рябцева