Справа № 307/2771/24
        Провадження № 2/307/675/24

З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року         м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2024 року перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позовна заява обґрунтована тим, що 20 грудня 2021 між позивачем ТзОВ "ФАСТФІНАНС" та відповідачем ОСОБА_1  укладено договір фінансового лізингу № 20211220/2, відповідно до умов якого ТзОВ "ФАСТФІНАНС" зобов`язується набути у свою власність і передати ОСОБА_1 на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, яким є транспортний засіб. Свої зобов`язання за договором позивач ТзОВ "ФАСТФІНАНС" виконало у повному обсязі, зокрема, відповідно до акта прийому-передачі від 21 грудня 2021 року позивачем передано відповідачу, а остання прийняла об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки «LEXSUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , модель ES 350, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) № НОМЕР_2 , свідоцтво, про реєстрацію НОМЕР_3 . У Договорі лізингу сторони погодили, що вартість об`єкту лізингу складає 321 741, 00 гривень, з яких: обсяг фінансування - 257 393, 00 гривень, авансовий платіж - 64 348, 00 гривень, строк лізингу складає 48 місяців. Договором лізингу передбачені загальні умови фінансового лізингу, відповідно до п. 4.1. та 4.2. лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до умов Договору та згідно Додатком 2 (Графік платежів). Кожний лізинговий платіж лізінгоодержувач зобов`язаний сплачувати не пізніше дати, вказаної в Графіку платежів згідно з Додатком 2. Кошти мають поступити на рахунок лізингодавця не пізніше дати платежу. Пунктом 4.4. Договору лізингу сторони передбачили, що усі платежі за Договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у національній валюті України (гривнях) відповідно до Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, зазначений у Договорі або повідомлений лізингоодержувачу додатково у зв`язку зі зміною рахунку. Згідно п. 3.2. Договору лізингу, лізингові та інші платежі за Договором вважаються сплаченими належним чином, якщо вони сплачені в повній сумі та зараховані на поточний рахунок лізингодавця. Згідно графіку платежів перший платіж за договором фінансового лізингу мав бути внесений до 21 січня 2022 року в розмірі 1 911, 00 гривень відшкодування частини вартості транспортного засобу та 10 005, 00 гривень комісія (винагорода) лізингодавця, а всього в сумі 11 916, 00 гривень. ОСОБА_1 було порушено взяте на себе зобов`язання щодо внесення платежів згідно Графіку «платежів» договору фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року. Так, відповідачем було здійснено оплату залишку вартості предмету лізингу на загальну суму 1 911, 00 гривень та проведено погашення щомісячної фінансової комісії на загальну суму 10 089, 00 гривень. Враховуючи неповне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором лізингу, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФАСТФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за договором фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року в розмірі 333 556, 00 гривень за період з 21 лютого 2022 року по 01 червня 2024 року. Позивач вважає, що у зв`язку з простроченням сплати платежів за договором лізингу з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ “ФАСТФІНАНС” підлягає стягненню пеня у розмірі 101 452, 25 гривень за період з 28 лютого 2022 року по 31 травня 2024 року, три відсотки річних у розмірі 23 618, 51 гривень за період з 21 лютого 2022 року по 01 липня 2024 року, інфляційні втрати у розмірі 106 302, 14 гривень за період з 21 лютого 2022 року по 01 липня 2024 року та упущена вигода у розмірі 226 404, 00 гривень, що у загальному розмірі становить 791 332, 90 гривень, які просить стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ “ФАСТФІНАНС”, а також просить стягнути судовий збір у розмірі 11 869, 99 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 гривень.
У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» - Ушакевич М. П. не з`явилася, позаяк подала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечує та просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася втретє з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України справу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно положень ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняються.
Статтею 1 Закону України “Про фінансовий лізинг” визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про фінансовий лізинг” відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
Згідно з положеннями ст. 10 Закону України “Про фінансовий лізинг” лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.
Відповідно до ст. 16 Закону України “Про фінансовий лізинг” лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.
Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України “Про фінансовий лізинг” після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі, якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансово лізингу або законом.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 20 Закону України “Про фінансовий лізинг” обов`язками лізингодавця є, зокрема: у передбачені договором фінансового лізингу строки передати лізингоодержувачу об`єкт фінансового лізингу у стані, що відповідає призначенню такого об`єкта та умовам договору фінансового лізингу; попередити лізингоодержувача про всі права третіх осіб на об`єкт фінансового лізингу, всі відомі йому особливі властивості та недоліки об`єкта фінансового лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого об`єкта фінансового лізингу під час володіння та/або користування ним; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати передбачені таким договором зобов`язання щодо утримання об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу; прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу. Лізингодавець може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 21 Закону України “Про фінансовий лізинг” лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема: у разі якщо об`єкт фінансового лізингу відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам та специфікаціям, прийняти такий об`єкт, володіти та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору фінансового лізингу; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання та експлуатації об`єкта фінансового лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу. Лізингоодержувач може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів, що регулюють відносини фінансового лізингу.
Судом встановлено, що 20 грудня 2021 року між позивачем ТзОВ "ФАСТФІНАНС" та відповідачем ОСОБА_1  укладено договір фінансового лізингу № 20211220/2, відповідно до умов якого ТзОВ "ФАСТФІНАНС" зобов`язується набути у власність ТзОВ "ФАСТФІНАНС" і передати ОСОБА_1 на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, яким є транспортний засіб марки «LEXSUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , модель ES 350, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .
Відповідно до Договору фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року та додатків до нього, сторони погодили, що вартість об`єкту лізингу складає 321 741, 00 гривень, сума фінансування – 257 393, 00 гривень, строк лізингу складає 48 місяців, процентна ставка (річна) – 24, 2 %, одноразова комісія — 9 620, 00 гривень. Марка транспортного засобу «LEXSUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , модель ES 350, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію  НОМЕР_3 .
Згідно з п. 3.3. Договору лізингу, Лізингові та інші платежі за Договором вважаються сплаченими належним чином, якщо вони сплачені в повній сумі та зараховані на поточний рахунок Лізингодавця.
Крім того, договором лізингу передбачені загальні умови фінансового лізингу, відповідно до п. 4.1 та 4.2, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі відповідно до умов Договору та згідно Додатком 2 (Графік платежів). Кожний лізинговий платіж Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати не пізніше дати, вказаної в Графіку платежів згідно з Додатком 2 (надалі - «Дата платежу»). Кошти мають поступити на рахунок Лізингодавця не пізніше дати платежу.
Пунктом 4.4. Договору лізингу сторони передбачили, що усі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у національній валюті України (гривнях) відповідно до Договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, зазначений у Договорі або повідомлений Лізингоодержувачу додатково у зв`язку зі зміною рахунку.
Згідно графіку платежів, перший платіж за договором фінансового лізингу мав бути внесений до 21 січня 2022 року в розмірі 1 911, 00 гривень - відшкодування частини вартості транспортного засобу та 10 005, 00 гривень - комісія (винагорода) лізингодавця, а в всього в сумі 11 916, 00 гривень.
Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, зокрема, відповідно до акту прийому-передачі від 21 грудня 2021 року передав відповідачу, а остання прийняла об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки «LEXSUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , модель ES 350, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію  НОМЕР_3 .
Відповідачем ОСОБА_1 було порушено взяте на себе зобов`язання щодо внесення платежів згідно “Графіку платежів” договору фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року.
Також встановлено, що відповідачем було здійснено оплату залишку вартості предмету лізингу на загальну суму 1 911, 00 гривень та проведено погашення щомісячної фінансової комісії на загальну суму 10 089, 00 гривень.
З наданого позивачем розрахунку простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року вбачається, внаслідок невиконання відповідачем умов договору лізингу, за період з 21 лютого 2022 року по 01 червня 2024 року утворилася заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 333 556, 00 гривень.
У зв`язку з несплатою відповідачем лізингових платежів, 17 червня 2024 року ТзОВ “ФАСТФІНАНС” звернулося до відповідача з досудовою вимогою про відмову від договору та його розірвання, в якій також вимагало від останньої в строк до 01 липня 2024 року сплати заборгованості у розмірі 435 008, 25 гривень за договором лізингу та повернути наданий в лізинг транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «LEXSUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , модель ES 350, 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію  НОМЕР_3 .
Однак, вказана вимога позивача відповідачем була залишена без задоволення, заборгованість відповідачем за договором фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року не сплачена.
Відповідно до п. 6.6. Договору лізингу після отримання Лізингоодержувачем ТЗ Лізингодавець: має право відмовитися від Договору в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це Лізингоодержувача, та/або вимагати повернення ТЗ, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріусу відповідно до закону: у разі, якщо Лізингоодержувач не сплатив за Договором лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; за наявності інших підстав, встановлених Договором або законом.
Отже, як у Законі України “Про фінансовий лізинг”, так і у договорі сторонами погоджено можливість дострокового припинення/розірвання Договору у односторонньому порядку на вимогу позивача у разі порушення відповідачем строку сплати лізингового платежу більш ніж на 60 днів.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач обов`язок сплати лізингових платежів, починаючи з 21 лютого 2022 року не виконувала, ТзОВ “ФАСТФІНАНС” направив ОСОБА_1 досудову вимогу № 4 від 17 червня 2024 року про відмову від договору та його розірвання, сплату заборгованості за договором, повернення об`єкту лізингу, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 17 червня 2024 року з відміткою поштового відділення про прийняття кореспонденції до пересилання.
Таким чином, позивач з 17 червня 2024 року відмовився від договору фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року та вказаний договір є припиненим з 17 червня 2024 року.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 20 Закону України “Про фінансовий лізинг” передбачено, що лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем виконані умови договору фінансового лізингу та передано предмет лізингу відповідачу, тоді як відповідач допустила неналежне виконання своїх зобов`язань щодо сплати платежів за договором фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 21 лютого 2022 року по 01 червня 2024 року у розмірі 333 556, 00 гривень.
Щодо вимог позивача про стягнення інфляційних витрат, пені та трьох процентів річних слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 18 “Прикінцевих та перехідних положень” Цивільного кодексу України (в редакції від 17 березня 2022 року) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року по теперішній час у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, та подальшими Указами Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”, в Україні діє воєнний стан. 
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, які були нараховані позивачем відповідачеві за період після 24 лютого 2022 року у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування.
У даному випадку стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три відсотки річних за період з 21 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року включно в розмірі 82, 25 гривень.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТзОВ “ФАСТФІНАНС” про стягнення з ОСОБА_1 пені за період з 28 лютого 2022 року по 31 травня 2024 року у розмірі 101 452, 25 гривень задоволенню не підлягають, інфляційні втрати та 3% річних, що нараховані за період після 24 лютого 2022 року також не підлягають задоволенню у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування, а задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних за період з 21 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року включно у розмірі 82, 25 гривень, а інфляційні втрати за період з 21 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року включно відсутні. 
Щодо вимог позивача про стягнення упущеної вигоди, слід зазначити наступне.
За частиною третьою статті 615 ЦК України внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана з правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України. З припиненням договірних відносин у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ. Відповідні висновки є застосовними і до відносин лізингу у випадках дострокового припинення договору у зв`язку з порушеннями лізингоодержувача.
Отже, з моменту розірвання договору фінансового лізингу з ініціативи лізингодавця в лізингоодержувача припиняється обов`язок сплачувати лізингові платежі, натомість виникає обов`язок негайно повернути об`єкт лізингу у відповідному стані.
Доказів у підтвердження повернення об`єкта лізингу лізингодавцю відповідачка не надала.
Після припинення дії договору лізингу невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірні дії лізингоодержувача. Тому права та обов`язки лізингодавця та лізингоодержувача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням відповідно до умов договору та положень законодавства, які регламентують наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення предмета лізингу.
Учасник цивільних відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, боржник за порушення зобов`язання несе цивільно-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань у зв"язку з відсутністю у боржника необхідних коштів.
Відповідно до ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. 
Зазначене вище кореспондує спеціальним положенням Закону України «Про фінансовий лізинг», за якими лізингодавцю надано право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом, вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу в передбачених законом та договором випадках; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.
Згідно п. 6.9. Договору лізингу Лізингові платежі, сплачені Лізингоодержувачем за Договором до дати односторонньої відмови Лізингодавця від Договору або його розірвання, не підлягають поверненню Лізингоодержувачу, крім випадків, коли одностороння відмова від Договору або його розірвання здійснюються до моменту передачі Т3 Лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути в Лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання Договору, а також збитки, неустойку (штраф, пеню), інші витрати, у тому числі понесені Лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом. 
Згідно Договору фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року ТзОВ «ФАСТФІНАНС» в інтересах ОСОБА_1 за власний рахунок придбав автомобіль марки «LEXSUS», Модель ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , для подальшого отримання прибутку та збереження активів.
У цьому випадку лізингоодержувач не повернув об`єкт лізингу позивачу, лізингові платежі здійснив частково, а отже лізингові платежі за фактичне використання об`єкта лізингу після відмови від договору за період з 17 червня 2024 року по 21 грудня 2025 року підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в якості упущеної вигоди у розмірі 226 404, 00 гривень. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТзОВ “ФАСТФІНАНС” про стягнення з ОСОБА_1 упущеної вигоди за період з 17 червня 2024 року по 21 грудня 2025 року в розмірі 226 404, 00 підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви у цій справі ТзОВ «ФАСТФІНАНС» сплачено судовий збір у розмірі 11 869, 99 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією за № 3943 від 02 липня 2024 року, а отже з урахуванням часткового задоволення позовних вимог в загальній сумі 560 042, 25 гривень, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 8 400, 63 гривні.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, ч. 4 ст. 223, 247, 258-296 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу задовольнити частково.
Стягнути з відповідача  ОСОБА_1  на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» заборгованість за договором фінансового лізингу № 20211220/2 від 20 грудня 2021 року у загальному розмірі 560 042, 25 (П`ятсот шістдесят тисяч сорок дві гривні 25 копійок) гривень, з яких: заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 333 556, 00 (Триста тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок) гривень за період з 21 лютого 2022 року по 01 червня 2024 року; три відсотки річних у розмірі 82, 25 (Вісімдесят дві гривні 25 копійок) гривень за період з 21 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року; упущена вигода у розмірі 226 404, 00 (Двісті двадцять шість тисяч чотириста чотири гривні 00 копійок) гривень. 
Стягнути з відповідача  ОСОБА_1  на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС» 8 400, 63 (Вісім тисяч чотириста гривень 63 копійки) гривень судового збору.
У решті позовних вимог вімовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАСТФІНАНС», адреса: 01133, Україна, м. Київ, вул. Є. Коновальця, будинок 36 «Д», код ЄДРПОУ: 39908548.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 03 квітня 2026 року.

Головуюча суддя: Сойма М.М.