Справа № 347/582/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026         м. Косів 
Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Книщук Р.М. розглянувши матеріали справи, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , головного сержанта, командира відділення -за ч.3 ст.172-11, Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби та був відсутній на службі без поважних причин.
Правопорушення вчинено за наступних обставин:
07.03.2026 року під час проведення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 звірки з військовою частиною НОМЕР_1 встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 , 04.03.2026, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 був відсутній без поважних причин на військовій службі.
Молодший сержант ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) призначений на посаду головний сержант- командир відділення та являється військовою службовою особою.
Так, відповідно до доповіді командира військової частини НОМЕР_1 №5283/АД57 від 04.03.2026 року встановлено, факт відсутності військовослужбовця, який проходить військову службу по мобілізації молодшого сержанта ОСОБА_1 у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 .
06.03.2026 року ОСОБА_1 був затриманий та доставлений до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який затверджений Законом України И548-ХІУ від 24 березня 1999 року, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини.
Згідно до вимог ст.2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Згідно до вимог ст.3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» і триває по цей час.
Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам військової служби, молодший сержант ОСОБА_1 , вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби, за наступних обставин:
Так 04.03.2026 молодший сержант ОСОБА_1 був відсутній без поважних причин у військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та не виконував обов`язки військової служби. 06.03.2026 затриманий та доставлений до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та приступив до виконання службових обов`язків.
Таким чином, за викладених вище обставин, молодший сержант  ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації, на посаді головного сержанта-командира відділення військової частини НОМЕР_1 , вчинив(ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-11 КУпАП.
Правопорушник в судове засідання не з`явився.
Стаття 172-11 ч. 3 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Скоєння правопорушником адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії ЛВІ № 36 про військове адміністративне правопорушення від 07.03.2026 року; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копією військового квитка ОСОБА_1 ,копією службової характеристики,довідкою від 01.03.2026 року. 
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбачених ч.3 ст.172-11, врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень слід накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.172-11, КУпАП у виді штрафу.
Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 40-1 ч. 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,-
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн;
Стягнути з  ОСОБА_1   – 665 (шістсот шістдесят п`ять)грн.60коп. судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.М.Книщук