Справа № 209/8010/25
Провадження № 2/209/395/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
13 квітня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського
в складі:головуючого- судді Корнєєвої І.В.
за участі секретаря Пиндик Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :
14 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати відповідача такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття їх з зареєстрованого місця проживання.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач зареєстрований та проживає з 25.09.1980 року за адресою  АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 220 від 06 червня 1980 року «про затвердження рішень адміністрацій міських комітетів профсоюзу по розподілу житлової площі серед працівників підприємств та організацій» батьку позивача ,як працівнику Дніпровського металургійного комбінату та багатодітному батьку та членам його сім`ї у складі 4 осіб була надана зазначена квартира,яка складається із чотирьох кімнат. Відповідальним квартиронаймачем був ОСОБА_3 . Після заселення в квартиру, всі члени сім`ї були в ній зареєстровані , але на теперішній час в квартирі зареєстровані тільки позивач та відповідач. В 2015 році відповідач була з реєстраційного обліку у зв`язку з навчанням, а 27 жовтня 2016 року знову була зареєстрована в квартирі . Через декілька місяців після реєстрації в квартирі , відповідач залишила її. На початку 2017 року , забравши всі свої речі та предмети побуту , пояснивши, що влаштовує своє особисте життя , вона виїхала з квартири. З того часу дочка не проживає в квартирі ні постійно , ні тимчасово, взагалі не цікавиться нею, не приймає участі в оплаті житлово-комунальних послуг , у витратах на поточний та капітальний ремонти, в утриманні квартири у належному санітарно-технічному стані , тобто ніяких обов`язків члена сім`ї відповідального квартиронаймача не виконує. Після смерті батьків позивач стала відповідальним квартиронаймачем згідно рішення № 64 виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 16.04.2014 року. Прізвище « ОСОБА_4 » позивач змінила при реєстрації шлюбу на « ОСОБА_5 » 16 листопада 1996 року , а в повторному шлюбі 24 квітня 1998 року на « ОСОБА_6 ». На теперішній час позивач одна проживає в квартирі і несе всі матеріальні витрати по її утриманню, що погіршує її матеріальний стан. Позивач неодноразово пропонувала дочці знятись з реєстраційного обліку в квартирі в добровільному порядку , але вона не бажає з іншого міста , де проживає (точна адреса позивачу невідома) приїздити для вирішення питання, яке її не цікавить. З вини відповідача вона позбавлена можливості в повній мірі реалізовувати всі права як квартиронаймача та виконувати обов`язки, та через те, що відповідач залишається в ній зареєстрованими, вона не може приватизувати квартиру,яку багато років утримує самостійно , виконує всі обов`язки квартиронаймача. Залишення відповідачем житлового приміщення та непроживання в ньому є виключно її рішенням , пов`язаним з її особистим життям , ніколи ніяких перешкод у користуванні квартирою позивач не чинила. Факт непроживання відповідача в квартирі підтверджується актом про непроживання № 373 від 03 жовтня 2025 року , складеним представниками обслуговуючої організації Комунальним підприємствоом Кам`янської міської ради «Добробут».
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. 
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача – адвокат Кущ О.М. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином згідно з вимогами ст.128, 131 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні поштові документи, заяву про розгляд справи без її участі та відзив на позовну заяву не надала, достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.
Зі згоди позивача та представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд, зважаючи на наявність законних підстав, приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі.
Розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає з 25.09.1980 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).
Також у цій квартирі зареєстрована з 27 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_2 , яка є дочкою позивача(а.с.7,12). 
Квартиронаймачем вищевказаної квартири є позивач. Квартира є неприватизованою. Вказане вище підтверджується рішення № 64 виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області від 16.04.2014 року довідкою про склад сім`ї ТОВ «Абонент ХХІ» №001354158 від 02.10.2025 року, особистим рахунком на квартиру № НОМЕР_1 , копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.15,13,12,11,10, 5-60.
З 2017 року по теперішній час відповідач ОСОБА_2 добровільно не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та не знялась з реєстрації за вказаною адресою без вчинення їй будь-яких перешкод, що підтверджується актом про непроживання №373 від 03 жовтня 2025 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_8 будинку АДРЕСА_4 , та затверджений членами комісії КП КМР «Добробут» Сальніковим та ОСОБА_9 ( а.с.14).
Оплата комунальних послуг проводится виключно позивачем (а.с.16).
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Згідно ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п.п.2 пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).
Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в Іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо), відповідна позиція була викладена в Постанові Верховного Суду Україні у справі 644/10619/15-ц від 24 вересня 2018 року.
Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття (ст.107 ЖК України).
Згідно зі ст.76 ЦПК України, докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів...
У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що за змістом позовних вимог, які підтверджує основний квартиронаймач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , маючи реєстрацію, не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, при цьому не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей в квартирі не зберігає та не цікавиться вказаним житловим приміщення, а тому її належить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи відсутність висловленої позивачем вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача, у відповідності до ст. 13, 141 ЦПК України, суд відносить на рахунок позивача.
Керуючись ст.ст.61, 71, 72, 107 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття їх з зареєстрованого місця проживання.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 17 квітня 2025 року.

Суддя     І.В. Корнєєва