Справа № 560/18888/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

01 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування пункту 11 наказу №526 від 07.10.2025, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у підготовці та направленні до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю та забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями документів про виключення з числа службового житла та надання для постійного проживання ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_1 , розподіленій ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 (чотирьох) осіб, на підставі Ордеру на службове жиле приміщення № 741 від 21.02.2008, виданого Виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 68 п. 80 від 14.02.2008;
- визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 № 526 від 07.10.2025 в частині п. 11 - затвердження рішення об`єднаної житлової комісії щодо відмови у виключенні квартири АДРЕСА_2 з числа службових;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю та забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями документів про виключення з числа службового житла та надання для постійного проживання ОСОБА_1 , квартири АДРЕСА_1 , розподіленій ОСОБА_1 у складі сім`ї 4 (чотирьох) осіб, на підставі Ордеру на службове жиле приміщення № 741 серія від 21.02.2008, виданого Виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 68 п. 80 від 14.02.2008.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у місті Старокостянтинів при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 09.01.2004, як учасник бойових дій зі складом сім`ї з 4 осіб. У 2008 році ОСОБА_1 отримав ордер №741 від 21.02.2008 на квартиру АДРЕСА_1 , виданий Виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради на підставі рішення від 14.02.2008 №68 п.80. Позивач має вислугу 28 років на військовій службі, та на підставі Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі - Порядок №1081), має право на вирішення питання про виключення квартири, в якій він проживає, із числа службових. Вважає, що Алгоритм підготовки та подання на розгляд пропозицій щодо забезпечення постійним житлом шляхом його виключення із числі службового, затвердженим Міністром оборони України 04.03.2025 №7571/з/1 (далі - Алгоритм), не є нормативно-правовим актом.
До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить позовну заяву залишити без задоволення. Зазначає, що позивач та члени його сім`ї не відносяться до категорій осіб, яким дозволено виключати квартири з числа службових, визначених Алгоритмом. Крім того, вимоги Алгоритму узгоджуються з нормами Порядку №1081, а саме, абзацом 3 пункту 3 та абзацом 1 пункту 11.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
ОСОБА_1 з сім`єю з 4 чоловік 21.02.2008 виданий Виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради ордер на жиле приміщення №741 на право зайняття жилого приміщення, яке складається з трьох кімнат в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до витягу з послужного списку особової справи штаб-сержанта ОСОБА_1 , вислуга на військовій службі останнього становить понад 20 років.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2025 №2220 позивач дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 14.02.2020 №08/595/20 позивач, учасник бойових дій, перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. Статус учасника бойових дій встановлено відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.
Позивач подав рапорт від 23.09.2025 про забезпечення його та членів його сім`ї житловим приміщенням для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового житлового фонду Міністерства оборони України, яке він утримує, за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 №5 від 25.09.2025, за результатами розгляду рапорту та прикладених до нього документів, відповідно до Алгоритму відмовлено у виключенні зі складу службових трикімнатної квартири АДРЕСА_4 та наданні її в якості житла для постійного проживання штаб-сержанту ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи, в тому числі: дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 .
Згідно з пунктом 11 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 07.10.2025 №526 затверджено рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол №5 від 25.09.2025) щодо відмови у виключенні зі складу службових трикімнатної квартири АДРЕСА_4 та наданні її в якості житла для постійного проживання штаб-сержанту ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи, в тому числі: дружина - ОСОБА_2 , донька - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 , як таким, що не входять до переліку осіб, яким дозволено забезпечення постійним житлом шляхом його виключення з числа службового згідно Алгоритму.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ
Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Згідно з статтею 118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Суд встановив, що квартира, зазначена позивачем, включена до числа службового житла. Вказане сторонами не заперечується.
За положеннями статей 121 та 122 Житлового кодексу України порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання.
На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Статтею 125 Житлового кодексу України встановлено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.
Порядок №1081 визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Пунктом 3 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Згідно з пунктом 8 Порядку №1081 житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.
Відповідно до, зокрема, Порядку №1081 наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).
Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції №380 ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).
Відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції №380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Згідно пункту 1 розділу VII Інструкції №380 особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 3 розділу VII Інструкції №380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.
Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Згідно з пунктом 4 розділу VII Інструкції №380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Пунктом 5 розділу VII Інструкції №380 визначено, що для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, ТЦК та СП та військовими частинами.
Відповідно до пункту 6 розділу VII Інструкції №380 ЦУІІЗ на підставі рішення Комісії з контролю протягом п`яти робочих днів з дня проведення засідання Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України та надає його до ГУКВ.
ГУКВ протягом одного дня подає список надання постійного житла заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), який затверджує цей список протягом десяти робочих днів з дня його надходження.
Згідно з пунктом 7 розділу VII Інструкції №380 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
У пункті 10 розділу VII Інструкції №380 зазначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Зі змісту наведених норм слідує, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку.
Сторонами не заперечуються ті обставини, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має вислугу років понад 20 років, перебуває на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не брав участь у приватизації та не має у власності іншого нерухомого майна.
Згідно з абзацом 3 пункту 3 Порядку №1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Абзацом 1 пункту 11 Порядку №1081 визначено, що житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.
Разом з тим, з наведених норм слідує, що:
- житлові приміщення можуть бути надані військовослужбовцям та членам їх сімей для постійного проживання лише один раз протягом проходження служби та за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла та відсутності у них у власності іншого житла;
- наказ про передачу військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання видається командиром військової частини, де проходить службу військовослужбовець, на підставі рішення житлової комісії, оформленого відповідним протоколом;
- житлове приміщення виключається з числа службового виконавчим органом відповідної міської/районної ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу за сукупності обставин: якщо відпала потреба в його використанні та якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.
Щодо останнього висновку, то слід також зазначити, що сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Тобто щодо виключення житлового приміщення з числа службових перш за все необхідно з`ясувати у власника майна (оскільки статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що лише власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а статтею 321 цього кодексу передбачено принцип непорушності цього права), чи відпала потреба у використанні такого приміщення, адже виключення житлового приміщення з числа службового означатиме відмову від цього майна.
Водночас, згідно з підпунктом 121 пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міноборони відповідно до покладених на нього завдань організовує відповідно до законодавства забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Міністром оборони України затверджений Алгоритм, відповідно до пунктів 1, 2, 3 якого Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю), командирам військових частин (установ, організацій), розглядати питання щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей постійним житлом шляхом його виключення із числа службового за умови відсутності потреби у використанні такого житла як службового та відповідності займаного службового житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття таких військовослужбовців та членів їх сімей з квартирного обліку.
Відсутність потреби у використанні житла як службового підтверджується відповідним начальником гарнізону, у гарнізоні міста Київ - командиром військової частини (установи, організації), де військовослужбовець проходить (проходив) військову службу.
Командирам військових частин (установ, організацій), житловим комісіям (об`єднаним житловим комісіям) Комісії з контролю розгляд питань щодо забезпечення постійним житлом шляхом його виключення із числа службового здійснювати виключно стосовно військовослужбовців, які у період дії режиму воєнного стану безпосередньо брали (беруть) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти; осіб звільнених з військової служби; осіб з інвалідністю, які проходять військову службу та військовослужбовців, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, в порядку, визначеному Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за №1020/32473 (далі - Інструкція) з обов`язковим дотриманням вимог, визначених пунктом 1 Алгоритму.
Командирам військових частин (установ, організацій), житловим комісіям (об`єднаним житловим комісіям) Комісії з контролю, здійснювати розгляд питань щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, не віднесених до категорій зазначених, у пункті 2 Алгоритму, постійним житлом шляхом його виключення із числі службового за рішенням заступника Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). 
З наведеного слідує, що вимоги Алгоритму (який фактично визначає форму та алгоритму реалізації) щодо відповідності займаного службового житла нормам законодавства та щодо відсутності потреби у подальшому використанні житла в якості службового узгоджуються з нормами абзацу 3 пункту 3 та абзацу 1 пункту 11 Порядку №1081.
Разом з тим, затверджене Міністром оборони України рішення щодо визначення категорій осіб, яким можуть бути виключені квартири з числі службових відповідає наданим йому повноваженням.
Позивач не належить до осіб, визначених Алгоритмом.
Викладене свідчить про фактичну відсутність згоди власника на виключення квартири, зазначеної позивачем, з числа службового житла.
Суд зазначає, що питання наявності чи відсутності потреби у використанні квартири, зазначеної позивачем, в якості службової для проживання військовослужбовців та членів їх сімей, що є обов`язковою умовою для виключення її з числа службових, має досліджуватись уповноваженими на це підрозділами в структурі Міністерства оборони України. Суд не вправі перебирати на себе повноваження державного органу та визначати статус житлових приміщень.
При вирішенні спору суд також враховує, що право позивача та членів його сім`ї на забезпечення житлом для постійного проживання може бути реалізоване не лише за рахунок житла, яке виключене з числа службового, але й за рахунок новозбудованого, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб житла або шляхом надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Враховуючи наведену, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах при розгляді рапорту позивача діяв правомірно, а тому, відсутні підстави для визнання його дій протиправними, а також, для зобов`язання відповідача вживати заходів для виключення квартири, зазначеної позивачем, з числа службового житла.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування пункту 11 наказу №526 від 07.10.2025, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) 	
 		
Головуючий суддя 		Д.Л. Фелонюк