ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/769/26 Справа № 202/1006/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Красвітної Т.П., Макарова М.О.,
за участю секретаря судового засідання — Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Лупан Оксани Євгенівни на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпра від 30 липня 2025 року у складі судді Бєсєди Г.В. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, –

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2025 року представником ОСОБА_1 — адвокатом Лупан О.Є. у справі № 202/1006/22 подана заява про перегляд рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року, ухваленого у цій справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 , третя особа — ОСОБА_1 , про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, за нововиявленими обставинами (а.с.123-130 Том ІІІ). 
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпра від 30 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), державного підприємства "Сетам",  ОСОБА_2 , третя особа — ОСОБА_1 , про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними - залишено без розгляду (а.с.256,257 Том ІІІ).
Мотивами такого залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду є невиконання заявником вимог ухвали суду від 16 липня 2025 року про залишення заяви без руху на підставі положень ст. 185 ЦПК України, яка ухвалена після відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а, відтак, суд першої інстанції вважав за необхідне застосувати вимоги ч.13 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку для подання цієї заяви.
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 через свого адвоката Лупан О.Є. у серпні 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що представником заявника було виконано вимоги ухвали суду від 16 липня 2025 року про залишення заяви без руху, однак суд першої інстанції безпідставно не взяв такі докази поважності пропуску строку, встановленого для звернення до суду з цією заявою, необгрунтовано залишивши після відкриття провадження у справі подану ОСОБА_1 заяву без розгляду (а.с. 1-4 Том ІV).
Індустріальний ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, через свого представника у жовтні 2025 року подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що підстав для перегляду рішення суду у даній справі немає, тому просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (а.с.35-46 Том ІV).
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали, але, в сиул ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву не перешкоджає продовженню розгляду справи.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було виконано вимоги ухвали суду від 16 липня 2025 року про залишення заяви без руху, у відповідності до ст.185, 426 ЦПК України, якою судом було наголошено про підтвердження заявником поважності причин пропуску строку, встановленого ст. 423,424 ЦПК України, та заявником не подано до заяви клопотання про поновлення такого строку, в силу ст. 426 ЦПК України. Суд першої інстанції, розглянувши подану представником ОСОБА_1 заяву про усунення недоліків, вважав неподаними заявником до заяви докази про дату отримання рішення суду, яке ним оскаржується, а, відтак, вважав і невстановленою дату початку перебігу строку, визначеного для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Враховуючи, що залишення без руху заяви ОСОБА_1 відбулось вже після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції, застосовуючи положення ч.13 ст. 187 ЦПК України, вважав за необхідне залишити таку заяву без розгляду. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, зважаючи на наступне.
Так, колегією суддів встановлено, що 28 лютого 2025 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (а.с.131,132 Том ІV).
Ухвалою суду від 06 березня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій судом зазначено, що така заява відповідає вимогам ст. 426 ЦПК України, в тому числі положенням ст. 423 ЦПК України (а.с.135 Том ІV).
Після призначення справи до розгляду, який неодноразово призначався та був проведений судом першої інстанції, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2025 року, за заявою представника третьої особи ОСОБА_1 , поданої у травні 2025 року (а.с.194,195 Том ІV), заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху (а.с.244-246 Том ІV).
Колегія суддів повністю погоджується з доводами апеляційної скарги, та вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про залишення заяви без руху на стадії розгляду заяви ОСОБА_1 по суті, а, відтак, і дійшов необґрунтованого висновку про невідповідність цієї заяви саме на цьому процесуальному етапі розгляду заяви вимогам ст. 423,424 ЦПК України, застосувавши положення ч.13 ст. 187 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст. 427 ЦПК України, протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. 
Так, колегія суддів наголошує, що форму та зміст такої заяви належить з`ясовувати судом першої інстанції на стадії вирішення питання відкриття провадження у справі, застосовуючи також і вимоги ст. 185-187 ЦПК України, як це регламентує ст. 427 ЦПК України.
Саме такі дії і було вчинено судом першої інстанції, ухвалюючи у лютому 2025 року про залишення без руху заяви ОСОБА_1 з підстав відсутності доказів оплати судового збору, що відповідає судовому процесу вирішення відповідності поданої заяви вимогам процесуального закону. 
Також на цій стадії судового процесу судом з`ясовується питання дотримання чи недотримання строку звернення до суду заявником з відповідною заявою, що передбачено ст.424 ЦПК України, однак, суд першої інстанції, ухвалюючи про відкриття провадження 06 березня 2025 року з розгляду заяви ОСОБА_1 по суті, зазначив про відповідність усім вимогам, наведеним вище, такої заяви, що передбачає початок розгляду заяви по суті з постановленням результату, визначеного лише положеннями ст. 429 ЦПК України.
Так, всилу ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Колегія суддів наголошує, що після відкриття провадження у справі не може бути застосована аналогія за ст. 10 ЦПК України як для залишення заяви без руху, так і для залишення заяви без розгляду, адже результат розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті після відкриття провадження чітко визначений ст. 429 ЦПК України, що є спеціальною нормою процесуального права при розгляді відповідних заяв, чого суд першої інстанції не врахував.
За таких обставин, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду на підставі ч. 13 статті 187 ЦПК України, адже такого результату розгляду заяви не передбачено ст. 429 ЦПК України, враховуючи відсутність можливості застосування аналогії з позовним провадженням, за ст. 10 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної заяви, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження, а у суду першої інстанції не було достатніх підстав для застосування ч. 13 статті 187 ЦПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасування на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.   
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,–

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Лупан Оксани Євгенівни — задовольнити.
Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпра від 30 липня 2025 року про залишення заяви без розгляду — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені «04» лютого 2026 року.
Повний текст постанови складено «11» лютого 2026 року. 

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:           Т.П. Красвітна

М.О. Макаров