Справа № 761/3892/26
Провадження № 3/761/1569/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Аббасова Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м.Одеса), про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , генерального директора ТОВ «Трайгон - Експорт» (код ЄДРПОУ 36469551), місцезнаходження: м. Київ, вул. Старокиївська, буд.10, корпус Г
за частиною 1 статті 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2026 №12/34-00-07-06, генеральним директором ТОВ «Трайгон - Експорт» ОСОБА_1 допущено порушення ведення податкового обліку внаслідок неправомірного декларування показників:
-п. 44.1 ст44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1 п.п. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010. №2755-VI, зі змінами та доповненнями, занижена сума податоку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за листопад 2025 року, на суму 874 208,00 грн; 
-п. 44.1 ст44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1 п.п. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010. №2755-VI, зі змінами та доповненнями, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)», за листопад 2025 року на суму 795 645,00 грн.
-п. 44.1 ст44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010. №2755-VI, зі змінами та доповненнями, знижено податок на додану вартість за листопад 2025 року в сумі 224 631,00 грн.
Відповідальність за вказані порушення податкового законодавства передбачена ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У той же час, у судове засідання з`явилась захисник ОСОБА_1, яка просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Окрім цього, 17.02.2026 на адресу суду надійшли його письмові пояснення щодо обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у яких захисник зазначила, зокрема, про те, що всупереч вимог ч.1 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за результатами документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «Трайгон - Експорт» (акт перевірки № 48/34-00-07-06/36469551 від 27.01.2026), які не є остаточними (узгодженими). Так, захисник зазначає, що товариство скористалось правом надати заперечення на Акт перевірки, розгляд яких призначено на 19.02.2026. Таким чином, на думку захисника, відповідна податкова перевірка триває, зокрема податковим органом не розглянуті заперечення на акт перевірки, не прийнято відповідне рішення, яке в свою чергу може бути оскаржено до Державної податкової служби України та/або суду. З огляду на наведене, провадження відносно ОСОБА_1 слід закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Окремо, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наголосила на порушеннях ст. 256 КУпАП при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Згідно із статтею 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на акт перевірки №48/34-00-07-06/36469551 від 27.01.2026, витяг з якого долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. При цьому, слід зазначити, що акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Також, згідно з положень ст.58 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Крім того, відповідно до положень п.56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно дорозділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.
Таким чином, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.
Окрім цього, суд наголошує, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки не містить його підпису, що свідчить про те, що останньому не роз`яснювались процесуальні права, а тому він був позбавлений можливості дати будь-які пояснення по суті правопорушення. Відомостей про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису в протоколі не міститься.
Відповідно до ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.
Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів, наданих захисником, 10.02.2026 ТОВ «ТРАЙГОН-ЕКСПОРТ» направлено до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м.Одеса) заперечення щодо висновків акту перевірки №48/34-00-07-06/36469551 від 27.01.2026, що не може свідчити про узгодженість результатів такої перевірки.
За вказаних обставин судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би безперечно встановити, що останній вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 7, 163-1, 247, 256, 278, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу даного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В. Аббасова