Справа №295/3903/26
Категорія 21
1-кп/295/702/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючого – судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт, у кримінальному провадженні №12026065600000071 від 21.02.2026 про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
19.02.2026 близько 23 год 30 хв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 23 год 30 хв до вищевказаної адреси приїхав зять ОСОБА_4 — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який намагався потрапити в будинок тестя. ОСОБА_4 перебуваючи біля вікна зробив зауваження ОСОБА_2 з приводу алкогольного сп`яніння останнього, та попросив, щоб ОСОБА_2 приїхав коли буде тверезий. За вказаних обставин між останніми виник словесний конфлікт.
В ході даного конфлікту у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_5 , ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, будучи незадоволеним зауваженням тестя, з метою викликати у нього відчуття страху, тривоги, маючи фізичну перевагу, знаходячись на території подвір`я, почав кидати камінням по вікну, біля якого стояв ОСОБА_4 . Кинувши камінь, правою рукою у вікно, ОСОБА_2 попав у ліву скроню ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 виліз через розбите скло та конфлікт продовжився на території подвір`я. В подальшому ОСОБА_2 взяв в праву руку камінь та замахнувся в бік ОСОБА_4 від чого останній злякавшись підслизнувся та не втримавши рівноваги впав на землю біля ОСОБА_2 , після чого останній наніс два удари кулаками лівої та правої руки по тулубу ОСОБА_4 .
Вказаними діями ОСОБА_2 умисно заподіяв своєму тестю ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, синців на тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі, у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_4 відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12026065600000071 від 21.02.2026 відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.
Правовою підставою для спрощеного судового провадження щодо кримінального проступку, відповідно до вимог частини 2 статті 381 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, є єдина обов`язкова умова, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в такому порядку. У зв`язку із наявністю у справі такої письмової згоди обвинуваченого обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази та проаналізувавши їх у їхній сукупності, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані дії ОСОБА_7 , оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.
Обираючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер його діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_2 є  вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.
Приймаючи до уваги викладене, характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_2 кримінального проступку, особу обвинуваченого, що останній раніше не судимий, має місце проживання, з середньою освітою, не працюючий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність пом`якшуючої та двох обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.
Таке покарання стосовно ОСОБА_2 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 матеріальної шкоди не завдано.
Потерпілий під час досудового розслідування цивільний позов не заявляв.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. 
Арешт на майно ОСОБА_2 не накладався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України – вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин. 
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, потерпілому, обвинуваченому, захиснику.

Суддя         ОСОБА_1