ЄУН 193/206/26
Провадження 2/193/298/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України    

07 квітня 2026 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючого судді    Томинця О. В.,
за участю секретаря судового засідання   Оселедець О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
11.02.2026 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" (надалі АТ «СК «ББС ІНШУРАНС») до відповідачки ОСОБА_1 згідно вимог якого позивач просив ухвалити судове рішення про стягнення з відповідачки у порядку регресу виплаченої ним страхового відшкодування у сумі 36 612,53 грн та судового збору у розмірі 2622,40 грн.
В обґрунтування позову вказує, що 16.07.2024 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР -222167506, було застраховано відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, транспортний засіб «ВАЗ 32105», н/з НОМЕР_1 .
17.04.2025 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів "ВАЗ 2105", НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та "Citroen Jumper", н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Вказана ДТП виникла унаслідок не забезпечення відповідачкою технічної справності свого транспортного засобу, що призвело до того, що відбулось від`єднання колеса з керованого нею автомобіля «ВАЗ 32105», н/з НОМЕР_1 , яке зіткнулось з автомобілем "Citroen Jumper", н/з НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
За постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2025 відповідачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
22.04.2025 власник потерпілого транспортного засобу "Citroen Jumper", н/з НОМЕР_2 звернувся до АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» із заявою про страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, яку йому було виплачено у сумі 32 612,53 грн, ураховуючи викладене, на підставі п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь суму страхового відшкодування у вищевказаному розмірі.
Заяви (клопотання) учасників справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 16.02.2026 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, як видно з прохальної частини позову, останній просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання теж не з`явилася, проте надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, згодна з розміром завданої шкоди внаслідок ДТП, однак при цьому, посилаючись на тяжкий майновий стан, просила суд розстрочити виконання судового рішення на протязі 12 місяців.
Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання, тому оскільки текст рішення складено 07.04.2026, то незважаючи на те, що судове засідання було призначено на 03.04.2026, датою ухвалення рішення є саме 07.04.2026.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17.04.2025 о 19 год 00 хв., на трасі Н-11 на 55 км., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "ВАЗ 2105", н/з НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.1, п. 2.3 а, б, п. 31.1 ПДР України, перед виїздом не забезпечила технічну справність свого транспортного засобу, не контролювала його технічний стан під час руху, не обрала безпечної швидкості руху враховуючи стан транспортного засобу, внаслідок чого відбулось від`єднання колеса, котре зіткнулось із транспортним засобом "Citroen Jumper", н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12.06.2025 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, (адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП), але її було звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення та закрито провадження у справі. Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили (а.с. 12-14).
На час виникнення вказаної ДТП, транспортний засіб «ВАЗ 32105», н/з НОМЕР_1 , яким керувала відповідачка ОСОБА_1 на момент ДТП, був застрахований АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР -222167506.
22.04.2025 до АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» звернувся власник пошкодженого автомобіля "Citroen Jumper", н/з НОМЕР_2 , юридична особа СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» із повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7,8,11).
За результатом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та ремонтної калькуляції від 14.05.2025 було визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого "Citroen Jumper", н/з НОМЕР_2 (а.с.15-18).
06.06.2025 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» був складений страховий Акт № 146835/1 та розрахунок страхового відшкодування, який склав у розмірі 23 038,34 грн (а.с. 20).
Проте після зауважень 22.07.2025 власника пошкодженого майна щодо невірного визначення суми страхового відшкодування (а.с.19) 29.06.2025 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» був складений страховий Акт № 146835/2 та розрахунок страхового відшкодування, яке додатково склало ще 9574,19 грн (а.с.22).
Позивач на підставі вищезазначених документів здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому СП «Оптіма-Фарм, ЛТД» у загальному розмірі 32 612,53 грн, що підтверджено платіжними інструкціями від 09.06.2025 на суму 23 038,34 грн та 11.09.2025 на суму 9574,19 грн (а.с. 24, 25).
У подальшому, 08.12.2025, позивач звернувся з претензією до відповідачки про відшкодування понесених збитків у порядку регресу, проте вказані вимоги відповідачкою до цього часу залишились не задоволені (а.с.26). 
Стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначає, що страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Відповідно до п.п. «г» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо ДТП визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 755/9320/15-ц зазначив, що згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 108 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» у порядку регресу страхового відшкодування у загальному розмірі 32 612,53 грн ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі, до того ж сама відповідачка пред`явлений до неї позов визнала повністю.
Розстрочка виконання рішення.
Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Частинами 1, 3, 4,5 статтею 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. 
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. 
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. 
Розстрочка це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. 
Приписами п. 37 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. 
З огляду на заяву відповідачки ОСОБА_1 про визнання позову та розстрочення виконання судового рішення, зважаючи на ступінь її вини у вчиненні вищевказаної ДТП та її скрутне матеріальне становище, зокрема вона працює не офіційно і як наслідок має мінливий дохід, сама виховує і утримує двох малолітніх дітей 2014 та 2016 років народження, суд вважає можливим розстрочити виконання судового рішення із зобов`язанням відповідачки ОСОБА_1 на протязі 12 місяців здійснювати часткове погашення заборгованості у розмірі 2 717,71 грн. (32 612,53 : 12) до 07 числа кожного місяця, що відповідає вимог зі ч. 5 ст. 435 ЦПК України. Перший платіж повинен бути внесений до 07.05.2026.
Розподіл судових витрат.
З платіжного доручення № 301255 від 22.01.2026 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн (а.с.1). 
Оскільки відповідачка позов визнала до початку розгляду справи по суті, то враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 1331,2 грн, іншу половину цієї суми відповідно до вимог статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст. 81, 141, 142, 263, 265 -268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 32 612 (тридцять дві тисячі шістсот дванадцять) гривень 53 коп.
Розстрочити виконання рішення суду у частині основних позовних вимог на 12 (дванадцять) місяців, шляхом сплати ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" рівних платежів щомісяця, на 7 число відповідного місяця, в розмірі по 2717 (дві тисячі сімнадцять) гривень 71 коп. (перший платіж здійснити до 07.05.2026).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп. 
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути акціонерному товариству "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду на підставі платіжної інструкції № 301255 від 22.01.2026 (одержувач ГУК у Дн-кій обл/ТГ с. Софіївка/22030101, банк отримувача Казначейство України рах. № UA258999980313191206000004501), у розмірі 1331 грн. (50% від суми 2662,40 грн).
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: акціонерне товариство "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС", ЄДРПОУ: 20344871, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. № 3. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстроване місце постійного проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 07.04.2026.

Суддя          О. В. Томинець