ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/621/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕКСПРЕС" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Управління державного нагляду (контролю) у Чернігівській області про визнання незаконної та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЕКСПРЕС" (далі –ТОВ "АВТОЕКСПРЕС", позивач) 19.01.2026 через підсистему «Електронний Суд» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі – відповідач), у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №099906 від 26 листопада 2025 року.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що водій ОСОБА_1 не здійснював керування автобусом НОМЕР_1 та не був членом екіпажу автобусу, а тому інформація, викладена в Акті рейдової перевірки №ОАР035670 від 29.09.2025, є недостовірною та такою, що не відповідає фактичним обставинам події.
Ухвалою суду від 20.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та пояснень. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 клопотання представника позивача Руденка В.М. про розгляд справи №620/621/26 за правилами загального позовного провадження та виклик свідків залишено без задоволення.
У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , ознайомившись з наданими водієм документами, старшим державним інспектором було встановлено, що у другого водія ОСОБА_2 відсутня роздруківка з цифрового тахографа на паперовому носії з інформацією про режим праці та відпочинку. Водій ОСОБА_1 , який був у такому ж форменному одязі як і водій ОСОБА_3 , старшому державному інспектору надав посвідчення водія відповідної категорії, не заперечуючи того факту, що він є членом екіпажу. У зв`язку із зазначеним, державним інспектором було складено Акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №035670 від 29.09.2025. Водії ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не дочекавшись завершення складання Акту, поїхали, від підпису та пояснень відмовилися, про що старшим державним інспектором зазначено в Акті.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що в матеріалах, на підставі яких виносилась оскаржувана постанова, відсутні належні і допустимі докази того, що гр. ОСОБА_1 в день рейдової перевірки і в момент проведення рейдової перевірки був водієм чи членом екіпажу водіїв автобусу державний номер НОМЕР_1 
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
ТОВ "АВТОЕКСПРЕС" зареєстровано як юридична особа, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основним видом діяльності є 49.39 Інший пасажинський наземний транспорт, н.в.і.у. (а.с. 8 зворот-9).
Відповідно до щотижневого графіку рейдових перевірок, направлення на перевірку посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області від 29.09.2025 проведено рейдову перевірку належного позивачу транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 42, 42 зворот).
За результатами перевірки складено акт №ОАР035670 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зафіксовано порушення ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» та вимог ЄУТР при перевезенні пасажирів по регулярному міжнародному марштуру Чернігів-Кельн згідно дозволу НОМЕР_2 – у водія ОСОБА_1 відсутня роздруківка на паперовому носії по режиму праці та відпочинку водія за 29.09.2025, у тому числі порушення абз.6 ч.1 виконання резидентами України міжнародних перевезень пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст.53 цього Закону (а.с. 43). 
21.10.2025 Управлінням державного нагляду (контролю) у Чернігівській області сформовано позивачу повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначений на 05.11.2025 з 10:00 до 11:00 год. (а.с. 43 зворот).
Вищезазначене повідомлення направлено на адресу позивача та вручено 25.10.2025, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням (а.с.44).
04.11.2025 від директора ТОВ «Автоекспрес» надійшла заява з проханням перенести розгляд справи на 26.11.2025 (а.с.44 зворот).
Задовольнивши заяву позивача, розгляд справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт відкладено на 26.11.2025 з 10:00 до 11:00 год (а.с.45). 
За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням винесено постанову від 26.11.2025 №099906 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ТОВ "АВТОЕКСПРЕС" накладено штраф в сумі 34 000,00 грн за виконання резидентом України міжнародних перевезень пасажирів без документів визначених ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 «Про автомобільний транспорт» (а.с. 49 зворот).
Вважаючи вищевказану постанову протиправною, ТОВ "АВТОЕКСПРЕС" звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон №2344-ІІІ) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. 
Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Відповідно до частини 1 статті 34 №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Відповідно до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджений Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі- Порядок №1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку 1567, рейдовим перевіркам підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1, що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу.
Направлення складається з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від дати попередньої перевірки, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, необхідності забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, перевірки дотримання умов перевезень та інших обставин.
Під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами, розробляється Укртрансбезпекою і затверджується Мінрозвитку.
Розділом II Вичерпного переліку питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 16 квітня 2025 року № 703, визначено перелік питань, що перевіряються при міжнародних перевезеннях пасажирів і вантажів.
Так, при здійснення міжнародних перевезень пасажирів резидентами України працівниками Укртрансбезпеки перевіряються:
1.Наявність у водія транспортного засобу резидента України документів, на підставі яких виконується перевезення:
-дозволи іноземних країн, територією яких буде здійснюватися перевезення;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
-список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);
-схема маршруту;
-реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія(їв) - тахокарти, а у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія(їв).
2.Дотримання вимоги встановлення та використання на транспортному засобі контрольного приладу (тахографа).
3.Дотримання водієм(ями) режиму праці та відпочинку.
4.Здійснення перевезень автобусами, що відповідають умовам перевезень та параметрам комфортності і мають понад 20 місць для сидіння пасажирів (при виконанні регулярних, нерегулярних та маятникових (човникових) пасажирських міжнародних автомобільних перевезень, які здійснюють резиденти України) (ця вимога не розповсюджується, якщо перевезення виконується на підставі Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами, до якої Україна приєднана відповідно до Закону України від 16 жовтня 2012 року № 5444-VI «Про приєднання України до Угоди про міжнародні нерегулярні перевезення пасажирів автобусами (Угода INTERBUS)» (далі - Угода INTERBUS), відповідно до якої «автобуси» означає транспортні засоби, що завдяки своїй конструкції й обладнанню пристосовані для перевезення більше дев`яти осіб, у тому числі водія, та призначені для таких цілей).
5.Наявність передбаченої законодавством документації та договорів страхування відповідно до вимог міжнародних договорів і законодавства іноземних держав.
6.Дотримання вимог щодо:
здійснення керування транспортними засобами водіями, яким виповнився 21 рік та які останні три роки працюють водіями автобусів;
направлення у рейс на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км двох водіїв.
7.Наявність контрольного документа (журнал INTERBUS) відповідно до Угоди INTERBUS - у разі виконання перевезення на підставі цієї Угоди.
8.Наявність відповідної ліцензії на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів.
9.Виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства України про автомобільний транспорт.
Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі – Закон №2344-ІІІ) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про транспорт» від 10.11.1994 №232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.
Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Керуючись частиною 1 статті 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно- правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Статтею 35 Закону №2344-ІІІ передбачено, що на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.
В даному випадку перевезення пасажирів здійснювалося на маршруті «Чернігів-Кельн», протяжність якого становить близько 20227 км.
За правилами частини другої статті 49 Закону №2344-ІІІ водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Судом встановлено, що Управлінням винесено постанову від 26.11.2025 №099906 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на ТОВ "АВТОЕКСПРЕС" накладено штраф в сумі 34 000,00 грн за виконання резидентом України міжнародних перевезень пасажирів без документів визначених ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз.6 ч.1 ст.60 «Про автомобільний транспорт».
Статтею 53 Закону №2344-ІІІ визначено вимоги до організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів та установлено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати:
1) дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;
2) дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;
3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;
4) сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;
5) документи на вантаж.
У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої тахографи (частина сьома статті 53 Закону №2344-ІІІ).
Відповідно до частини восьмої статті 53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Сторонами не заперечується факт обладнання автомобіля, який перевірявся Укртрансбезпекою цифровим тахографом.
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24 червня 2010 року (далі - «Інструкція №385») картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).
Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Отже, наведеними законодавчими та підзаконними нормативними правовими актами встановлено, що автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються міжнародні перевезення. До того ж, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб Укртрансбезпеки, надавати їм тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Як було встановлено судом вище, під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 старшим державним інспектором було виявлено відсутність даних стосовно підтвердження дотримання режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_2 (роздруківки даних роботи водія з цифрового тахографа).
Стаття 60 Закону №2344-ІІІ визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:
виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажівбез документів, визначенихстаттею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац шостий частини першої);
управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами)або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку- штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац одинадцятий частини першої).
З аналізу наведеного слідує, що вказані порушення є за своєю суттю різними.
Контролюючий орган у цій справі притягнув перевізника до відповідальності саме за абзацом 6 ч. 1 ст. 60 Закону, тобто за виконання міжнародних перевезень вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону.
Частиною 3 ст. 53 Закону №2344-ІІІ установлено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: 1) дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; 2) дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 4) сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документи на вантаж.
Поряд із цим, законодавець виклав статтю 53 Закону №2344-ІІІ таким чином, що включив у її зміст на ряду із іншими документами також вимогу роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. 
Положеннями статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачено різні за своїм складом порушень: відсутність документів, передбачених статтею 53 Закону (абзац шостий), та порушення вимог використання тахографа, у тому числі без щоденних даних режимів праці та відпочинку (абзац одинадцятий).
У першому випадку порушення за умови його доведеності тягне за собою накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в другому - штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проаналізувавши законодавчі положення, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у цій справі контролюючий орган вірно кваліфікував порушення перевізника саме за абзацом 6 ч. 1 статті 60 вказаного Закону.
Зокрема абзац 6 ч. 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, вимога роздрукувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв чітко визначена саме статтею 53 Закону.
Отже, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративно-господарської відповідальності за порушення абзацу шостого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕКСПРЕС" до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі Управління державного нагляду (контролю) у Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови– відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОЕКСПРЕС" (код ЄДРПОУ 32284389, вул. Громадська, буд.60, м. Чернігів, 14037).
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845, вул. Антоновича, буд.51, м. Київ, 03150).

Суддя С.В. Бородавкіна