ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/821/195/26	Головуючий по першій інстанції	
Справа № 703/2741/25 Категорія: 310000000  	Биченко І. Я. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю.  В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року 

м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Новікова О.М.,

учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – ОСОБА_2 ,

особа, яка подає апеляційну скаргу – представника ОСОБА_1 – адвокат Клочай Наталія Іванівна,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Клочай Наталії Іванівни на додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2025 року (у складі судді Биченка І.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2025 позов ОСОБА_1 задоволено повністю та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
02.07.2025 до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача – адвоката Клочай Н.І. про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2025 відмовлено представнику позивача в прийнятті додаткового рішення.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 16.10.2025 скасовано ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2025 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Додатковим рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2025 заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Клочай Н.І. задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник позивача – адвокат Клочай Н.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить вказане додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву задоволити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вартість адвокатських послуг за домовленістю сторін визначена у Додатковій угоді № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги та складає 20000 грн.
Оскільки матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, то скаржник вважає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив такі витрати з власної ініціативи.
Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснювала адвокат Клочай Н.І. на підставі договору про надання правничої допомоги № 1 від 20.01.2025 та ордеру про надання правничої допомоги серії АА № 1534051.
Також до заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі адвокатом Клочай Н.І. на підтвердження понесених витрат на правову допомогу долучено наступні документи: додаткова угода № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2025, акт приймання-передачі послуг від 27.06.2025 до додаткової угоди № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2025 
З додаткової угоди № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2025 укладеної між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ІНФЛО» вбачається, що за дорученням клієнта адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати захист, представництво та надавати кваліфіковану правову допомогу у правовідносинах між клієнтом та ОСОБА_2 з питань стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до п. 2 доручення клієнта згідно цієї додаткової угоди включає виконання адвокатським об`єднанням наступних завдань: 
2.1. ознайомлення з наданими клієнтом документами, що стосуються правовідносин з ОСОБА_2 ; 
2.2. надання консультацій щодо стягнення аліментів, збору доказів та подання позовної заяви до суду; 
2.3. підготовка проекту позовної заяви, узгодження тексту із клієнтом; 
2.4. формування пакету документів до позовної заяви про стягнення аліментів та подання його до судового органу; 
2.5. повний супровід справи до моменту винесення судового рішення.
Пунктом 3 додаткової угоди № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2025 передбачено, що вартість послуг за цією угодою за домовленістю сторін складає 20000 грн.
Відповідно до акта приймання-передачі послуг від 27.06.2025 до додаткової угоди № 2 до договору про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2025 адвокатське об`єднання «Юридична компанія «ІНФЛО» надало, а ОСОБА_1 отримала наступні послуги: 
1) консультацію щодо стягнення аліментів, збору доказів та подання позовної заяви до суду; 
2) підготовка проекту позовної заяви, узгодження тексту із клієнтом; 
3) формування пакету документів до позовної заяви про стягнення аліментів та подання його до судового органу; 
4) повний супровід справи до моменту винесення судового рішення.
Згідно з пунктом 7 акта приймання-передачі вартість послуг склала 20000 грн.
Відповідно до матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не звертався.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. 
Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, довіреність/ордер, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частково задовольняючи заяву представника позивача, суд першої інстанції виходив з того, що предмет спору відноситься до справ незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви з огляду на сталу практику національних судів. Суд також зазначив, що визначений адвокатом Клочай Н.І. розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та не відповідає складності справи, витраченому адвокатом часу та обсягу наданих адвокатських послуг, а тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, дійшов висновку про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Надаючи оцінку переліченим послугам правничої допомоги, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн є пропорційною та співмірною зі складністю справи та обсягом підготовлених та поданих до суду адвокатом документів.
З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду – без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Клочай Наталії Іванівни залишити без задоволення.
Додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 листопада 2025 року у даній справі залишити без змін..
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді  Ю.В. Сіренко

О.М. Новіков

Т.Л. Фетісова