Справа № 129/4154/25 
Провадження по справі № 2/129/695/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" березня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючої судді Бондар О.В., 
розглянув в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Гайсинського району про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

18.11.2025 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивач просить визнати за ним право на закінчення приватизації земельної ділянки розміром 0,45 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Краснопільської сільської ради Гайсинського району, свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя розпочала приватизацію земельної ділянки розміром 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, яка була передана її безоплатно у приватну власність у відповідності до Розпорядження Гайсинської РДА № 50 від 20.02.2008 р. "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств на території Краснопільської та Мітлинецької сільських рад", проте за життя не встигла її завершити, тому з метою захисту майнових прав спадкоємця необхідно перевести на нього право на завершення приватизації з подальшим отриманням правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку для оформлення спадкових прав позивача. 
Позивач в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник Краснопільської сільської ради Гайсинського району до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. 
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких міркувань.
Доведено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя розпочала приватизацію земельної ділянки розміром 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, яка була її передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Розпорядження Гайсинської РДА № 50 від 20.02.2008 р. "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств на території Краснопільської та Мітлинецької сільських рад", проте за життя не встигла її завершити, позивач є єдиним спадкоємцем цієї спадщини за законом, у визначений строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку не може нотаріально оформити спадщину. 
Спірні правовідносини регламентуються:
- ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за якими у разі спадкування за законом спадкоємцем першої черги є дружина померлого; дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном;
- ч. 2 ст. 315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення;
-ч.1 ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;
-чинними на час їх виникнення ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), згідно з якими колгоспний двір має у власності житловий будинок, який належить його членам на праві сумісної власності, та ст. 127 цього самого Кодексу, за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності, в тому числі членами колгоспного двору та двором в цілому;
-п.9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно;
-ч. 2 ст. 41 Конституції України, згідно з якою право приватної власності набувається відповідно до встановленого законом порядку;
- ч.2 ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом;
- ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.2 ст. 331, ч.1 ст.1216 ЦК України, згідно з якими права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації;
- ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, як у моєму випадку, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав;
-ч.1 ст.3, п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких державна реєстрація прав на нерухоме майно є обовязковою і проводиться вона на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили;
- ст.26, п.10 ст.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, за якими проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно здійснюється на підставі документу, що підтверджує виникнення цього права, зокрема, рішення суду щодо права власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили;
- ст.1218 ЦК України, визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті;
- ч.3 ст.1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщини, якщо протягом встановленого строку він не заявив про свою відмову від неї; 
-ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
- ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини;
- ч. 1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який приняв спадщину, у складі якої є є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно;
- п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування – права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі №554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі №623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі №158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя з дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення з позовом про визнання права на завершення приватизації.
Оскільки, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя розпочала приватизацію земельної ділянки розміром 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, яка була передана безоплатно у приватну власність у відповідності до Розпорядження Гайсинської РДА № 50 від 20.02.2008 р. "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств на території Краснопільської та Мітлинецької сільських рад", проте не встигла її завершити, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки з подальшим отриманням правовстановлюючих документів на неї та оформленням спадкових прав позивача. 
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, - 

ухвалив:

Позов задовільнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кубінка Одинцовського міського округу Московської області рф матері ОСОБА_2 , право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0,45 га для ведення особистого селянського господарства, яка була передана безоплатно у приватну власність ОСОБА_2 у відповідності до Розпорядження Гайсинської РДА № 50 від 20.02.2008 р. "Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств на території Краснопільської та Мітлинецької сільських рад".
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: