Справа № 172/262/26
Провадження № 2/172/123/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, - 

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказує, щоОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 05.06.1991 року отримав у власність будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір був посвідчений виконкомом міської ради. На зворотній стороні свідоцтва міститься реєстраційний напис про те, що зазначений в договорі будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 , про що здійснено реєстраційний запис № 716 від 17.01.1994 року. Відповідно до технічного паспорту від 30.12.1999 року інвентарний № 929, реєстровий № 710/4 будинок за вищевказаною адресою має загальну площу 50,1 кв.м, житлову – 41,4 кв.м. Відповідно до розпорядження міського голови № 4 від 08.02.2016 року «Про перейменування вулиць….» вулицю «Крупська» було перейменовано на вулицю «Українська». 01.12.2025 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, проте отримав рішення від 12.12.2025 року № 82373126 про відмову в проведенні реєстраційних дій, з посиланням на ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 та неотриманням державним реєстратором відомостей щодо реєстрів автоматизованих інформаційних систем про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. Відповідно до відповіді Гірської міської військової адміністрації Луганської області реєстрацію права власності майна до 2014 року проводило КП «Первомайське МГБТІ», яке залишилось на тимчасово окупованій території України та не здійснює свою діяльність на підконтрольній Україні території з дати окупації. У зв`язку з чим відсутній доступ до архівів та паперових реєстрових книг, таким чином немає змоги отримати інформацію щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з пошкодженням житла, у позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381. Проте, здійснити реєстрацію права власності на будинок позивач з причин викладених в рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій, здійснити не може. Просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. 
Представник позивача Рукавкова Л.Б. надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує.
Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Гірської міської військової адміністрації, оскільки претензій майнового характеру до позивача відповідача не має, справу просить розглянути всебічно та об`єктивно, ухваливши рішення суду відповідно до чинного законодавства.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). 
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 05.06.1991 року отримав у власність будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір був посвідчений виконкомом міської ради. Зазначений в договорі будинок зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 , про що здійснено реєстраційний запис № 716 від 17.01.1994 року. 
Відповідно до технічного паспорту від 30.12.1999 року інвентарний № 929, реєстровий № 710/4 будинок за вищевказаною адресою має загальну площу 50,1 кв.м, житлову – 41,4 кв.м. 
Відповідно до розпорядження Гірської міської ради № 4 від 08.02.2016 року «Про перейменування вулиць….» вулицю «Крупська» було перейменовано на вулицю «Українська». 
01.12.2025 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, проте отримав рішення від 12.12.2025 року № 82373126 про відмову в проведенні реєстраційних дій, з посиланням на ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 та неотриманням державним реєстратором відомостей щодо реєстрів автоматизованих інформаційних систем про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. 
Відповідно до відповіді Гірської міської військової адміністрації Луганської області реєстрацію права власності майна до 2014 року проводило КП «Первомайське МГБТІ», яке залишилось на тимчасово окупованій території України та не здійснює свою діяльність на підконтрольній Україні території з дати окупації. 
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк