ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24758/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Юрко І.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в адміністративній справі №160/24758/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Дніпровська міська рада, в якій позивач просила суд: 
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:
- форми «Ф» №810262-2413-0464-UA12020010000033698 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 30 010,97 грн.;
- форми «Ф» №810262-2413-0464/1 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 40 710,52 грн.;
- форми «Ф» №810262-2413-0464/2 від 19.10.2023 частково на суму 24 673,05 грн. за травень грудень 2021 року;
- форми «Ф» №812066-2413-0464-UA12020010000033698 від 23.10.2023, у повному обсязі на суму 122 643,75 грн.;
- форми «Ф» №812066-2413-0464/1 від 23.10.2023 частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року.
визнати протиправною та скасувати сформовану Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкову вимогу форми «Ф» від 09.04.2024 №0010628-1305-0436 про наявність у ОСОБА_1 станом на 08.04.2024 року податкового боргу у розмірі 152 654,72 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в адміністративній справі №160/24758/25 позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України Бондаренко Інна Василівна перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, та відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 17.09.2025 є власником земельних ділянок, а саме:
- АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 1210100000:04:186:0298, площа 0,2704 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, дата державної реєстрації 21.01.2020;
- м. Дніпро, по вулиці Усенка, 1А, кадастровий номер: 1210100000:04:186:0299, площа 0,389 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови, дата державної реєстрації 21.01.2020.
Керуючись пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, з урахуванням положень статей 269, 270 Податкового кодексу України, по ОСОБА_1 сформовано в автоматичному режимі податкові повідомлення-рішення форма «Ф» з земельного податку за 2021-2023 роки, а саме:
За податковий період 2021 рік:
ППР від 19.10.2023 року №810262-2413-0464/2-UА12020010000033698 у сумі 37 009,57 грн. (м. Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: 1210100000:04:186:0298);
ППР від 23.10.2023 року №812066-2413-0464/2-UА12020010000033698 у сумі 96 951,58 грн. (м. Дніпро, вул. Усенка, 1А, кадастровий номер: 1210100000:04:186:0299);
За податковий період 2022 рік:
ППР від 19.10.2023 року №810262-2413-0464/1-UА12020010000033698 у сумі 40 710,52 грн. (м. Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: 1210100000:04:186:0298);
ППР від 23.10.2023 року №812066-2413-0464/1-UА12020010000033698 у сумі 106 646,73 грн. (м. Дніпро, вул. Усенка, 1А, кадастровий номер: 1210100000:04:186:0299);
За податковий період 2023 рік:
ППР від 19.10.2023 року №810262-2413-0464-UА12020010000033698 у сумі 30 010,97 грн. (м. Дніпро, вул. Усенка, 2А, кадастровий номер: 1210100000:04:186:0298);
ППР від 23.10.2023 року №812066-2413-0464-UА12020010000033698 у сумі 122 643,75 грн. ( АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 1210100000:04:186:0299).
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2021 року в справі №202/2864/20, яке набрало законної сили 22.04.2021, позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено частково та вирішено:
- витребувати у ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1937242412101;
- припинити право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1937242412101;
- скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записи про державну реєстрацію права власності: за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу №180 від 21 лютого 2020, номер запису про право власності 35614271, державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер О.М.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року в справі №202/2864/20 рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року в частині скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні записів про державну реєстрацію права власності земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0298 - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким:
- скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександри Михайлівни від 21 лютого 2020 року, індексний №51270614, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 0,2704 га, з кадастровим № 1210100000:04:186:0298, за адресою АДРЕСА_2 , (номер запису про право власності 35614271, дата та час державної реєстрації 21 лютого 2020 року 17:05:27).).
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2022 року в справі №202/2863/20, яке набрало законної сили 01.08.2022 року позовні вимоги Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено повністю та вирішено:
- витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпропетровської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 0,389 га, кадастровийномер1210100000:04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1937233712101;
- припинити право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 0,389 га, кадастровийномер1210100000:04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1937233712101 та скасовано в державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №181 від 21.02.2020 року, номер запису про право власності: 35614444, державний реєстратор приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна.
26 серпня 2025 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адвокатський запит представника Бондаренко Інни Василівни надійшла відповідь з детальним розрахунком нарахованих ОСОБА_1 сум земельного податку, відповідно до яких:
1) податкові повідомлення-рішення №810262-2413-0464-UА12020010000033698 від 19.10.2023, №810262-2413-0464/1 від 19.10.2023 та №810262-2413-0464/2 від 19.10.2023 по земельному податку з фізичних осіб винесено по земельній ділянці площею 0,2704 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0298, адреса: АДРЕСА_2 ;
2) податкові повідомлення-рішення №812066-2413-0464-UА12020010000033698 від 23.10.2023, №812066-2413-0464/1 від 23.10.2023 та №812066-2413-0464/2 від 23.10.2023 по земельному податку з фізичних осіб винесено по земельній ділянці площею 0,389 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0299, адреса: АДРЕСА_2 .
Право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки припинено:
на земельну ділянку площею 0,2704 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0298, адреса: АДРЕСА_2 , з 22.04.2021 (дата набрання законної сили рішенням у справі №202/2864/20);
на земельну ділянку площею 0,389 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0299, адреса: АДРЕСА_2 , з 01.08.2022 (дата набрання законної сили заочним рішенням у справі №202/2863/20).
ОСОБА_1 вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області форми «Ф»: №810262-2413-0464-UA12020010000033698 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 30 010,97 грн.; №810262-2413-0464/1 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 40 710,52 грн.; №810262-2413-0464/2 від 19.10.2023 частково на суму 24 673,05 грн. за травень-грудень 2021 року; №812066-2413-0464-UA12020010000033698 від 23.10.2023, у повному обсязі на суму 122 643,75 грн.; №812066-2413-0464/1 від 23.10.2023 частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року, оскільки право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами 1210100000:04:186:0298 та 1210100000:04:186:0299 було припинено, крім того, податкова вимога форми «Ф» від 09.04.2024 №0010628-1305-0436 про наявність станом на 08.04.2024 року податкового боргу у розмірі 152 654,72 грн. винесена на підставі зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік, відтак у податкового органу були відсутні підстави для нарахування позивачеві податкових зобов`язань з земельного податку, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
У підпункті 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України встановлено, що платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).
Відповідно до підпункту 270.1.1.1 підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності.
Згідно з пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є:
а) дані державного земельного кадастру;
б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);
г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);
ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);
д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);
е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Відповідно до пункту 287.1 та пункту 287.2 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня.
Пунктом 287.10 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.
З аналізу наведених положень законодавства, вбачається, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, а у разі припинення права власності плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності у поточному році.
Відповідно до статті 378 Цивільного кодексу України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Виходячи з наявних у справі доказів, встановлено, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2021 року в справі №202/2864/20, яке набрало законної сили 22.04.2021, припинено право власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 0,2704 га, кадастровий номер 1210100000:04:186:0298, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1937242412101.
Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року в справі №202/2864/20 скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександри Михайлівни від 21 лютого 2020 року, індексний №51270614, про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 0,2704 га, з кадастровим № 1210100000:04:186:0298, за адресою АДРЕСА_2 , (номер запису про право власності 35614271, дата та час державної реєстрації 21 лютого 2020 року 17:05:27).).
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2022 року в справі №202/2863/20, яке набрало законної сили 01.08.2022 року припинено право власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 0,389 га, кадастровийномер1210100000:04:186:0299, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1937233712101 та скасовано в державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №181 від 21.02.2020 року, номер запису про право власності: 35614444, державний реєстратор приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна.
Отже, право власності ОСОБА_1 припинено, а саме:
з (дата набрання законної сили рішенням суду) по земельній ділянці площею 0,2704 га, (справа №202/2864/20);
з (дата набрання законної сили рішенням суду) по земельній ділянці площею 0,389 га, (справа №202/2863/20).
Враховуючи те, що право власності ОСОБА_1 на зазначені земельні ділянки було припинено з 22.04.2021 (кадастровий номер 1210100000:04:186:0298) та з 01.08.2022 (кадастровий номер 1210100000:04:186:0299) за рішеннями суду, які набрали законної сили, та зазначені земельні ділянки були в неї вилучені, тобто вибули з її користування з моменту набрання рішеннями законної сили, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що починаючи з 22.04.2021 (по земельній ділянці кадастровий номер 1210100000:04:186:0298) та з 01.08.2022 (по земельній ділянці кадастровий номер 1210100000:04:186:0299) обов`язок щодо сплати земельного податку у ОСОБА_1 відсутній. 
Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність нарахування податкових зобов`язань за такими податковими повідомленнями-рішеннями:
1. По земельній ділянці площею 0,2704 га з кадастровим номером 1210100000:04:186:0298:
- за податковий період - 2023 рік, форми «Ф» №810262-2413-0464- UА12020010000033698 від 19.10.2023 в повному обсязі на суму 30 010,97 грн.;
- за податковий період - 2022 рік, форми «Ф» №810262-2413-0464/1 від 19.10.2023 у повному обсязі на суму 40 710,52 грн.;
- за податковий період - 2021 рік, форми «Ф» №810262-2413-0464/2 від 19.10.2023 частково на суму 24 673,05 грн., за травень - грудень 2021 року (22.04.2021 року припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку). 
Період з січня по квітень 2021 року на суму 12 336,52 грн. по ППР позивачем не оскаржується.
2. По земельній ділянці площею 0,389 га з кадастровим номером 1210100000:04:186:0299:
- за податковий період - 2023 рік, форми «Ф» №812066-2413-0464- UА12020010000033698 від 23.10.2023, у повному обсязі на суму 122 643,75 грн.;
- за податковий період - 2022 рік, форми «Ф» №812066-2413-0464/1 від 23.10.2023 частково на суму 44 436,14 грн. за серпень-грудень 2022 року (з 01.08.2022 року припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку). 
Період з січня по липень 2022 року на суму 62 210,59 грн. ППР позивачем не оскаржується.
Щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У даному випадку, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 09.04.2024 №0010628-1305-0436 про наявність у ОСОБА_1 станом на 08.04.2024 року податкового боргу у розмірі 152 654,72 грн. на підставі зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік, нарахованих за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №810262-2413-0464-UА12020010000033698 від 19.10.2023 на суму 30 010,97 грн. та №812066-2413-0464-UА12020010000033698 від 23.10.2023 на суму 122 643,75 грн.
Відтак, враховуючи протиправність нарахування ОСОБА_1 податковим органом зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб за 2023 рік за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №810262-2413-0464-UА12020010000033698 від 19.10.2023 на суму 30 010, 97 грн. та №812066-2413-0464-UА12020010000033698 від 23.10.2023 на суму 122 643, 75 грн., суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ф» від 09.04.2024 №0010628-1305 0436.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Суд у цій справі також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в адміністративній справі №160/24758/25,- залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 в адміністративній справі №160/24758/25,- залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом. 

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко